КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Фаркош Ю.А.
Номер провадження № 22-ц/824/6708/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Шоста київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_4 , вказуючи на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги. Як на підстави пропуску строку посилалася на те, що вона тяжко переживала смерть сина, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я та вона у період з 05 жовтня 2014 року по 14 березня 2016 року проходила курс лікування.

За наведених обставин просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи в інтересах та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_4

Зазначала, що її неповнолітній син ОСОБА_2 не приймав участі у справі, однак суд, задовольнивши позов ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вирішив питання про право неповнолітнього щодо участі у спадкуванні після померлого батька ОСОБА_4

При ухваленні рішення судом не враховано наведених обставин, а також не встановлено поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем. Судом не взято до уваги, що надані позивачкою докази на підтвердження поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є належними, оскільки не підтверджують обставини, зазначені в позові.

Як на порушення судом норм процесуального права посилалась на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Вважаючи рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

При апеляційному розгляді справи представники апелянта ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили їх врахувати.

Представник позивачки ОСОБА_7 заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянт подаючи вказану апеляційну скаргу безпідставно посилається на порушення ухваленим у справі рішенням прав неповнолітнього ОСОБА_2 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , і вказана відмова нотаріусом прийнята.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у вказаній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після чого відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с.10).

15 грудня 2014 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори (далі - 6 КДНК) із заявою про прийняття спадщини (а.с. 59 зв.б.).

23 січня 2015 року розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 надано дозвіл на право відмови від прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_2 ( а.с.66)

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , у встановлений законом строк, подала до 6 КДНК заяву про відмову від належної ОСОБА_2 частини спадкового майна (а.с.65 зв.б.)

23 березня 2016 року позивач у вказаній справі ОСОБА_3 подала звернулася до 6 КДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 (а.с. 66 зв.б.)

Постановою державного нотаріуса від 25 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 вказувала на те, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що після смерті сина у неї погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим у період з 05 жовтня 2014 року по 14 березня 2016 року вона знаходилася на лікуванні та не могла у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та доведені належними доказами, а також з того, що відсутні відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення позову.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу на вказане рішення Печерського районного суду м. Києва, та просить скасувати оскаржуване рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд першої інстанції неповно дослідили обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Також зазначала, що неповнолітній ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4 , проте ні він сам, ні вона, як його законний представник, до участі у справі не були залучені. При цьому, місцевий суд помилково вважав, що права неповнолітнього не порушені.

Крім того вважає, що місцевий суд не звернув увагу на те, що жодних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк у позивача не було, наявність труднощів для звернення до нотаріуса вона не довела.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року апеляційне провадження у вказаній справі було відкрито та призначено судовий розгляд на 14 листопада 2017 року, за результатами якого постановлено ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою КЦС у складі Верховного Суду від 13 лютого 2019 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом із тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 15 грудня 2014 року колишня дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

23 січня 2015 року розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 надано дозвіл на право відмови від прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_2

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала до Шостої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від належної ОСОБА_2 частини спадкового майна після смерті його батька.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 362 ЦПК України визначає, що у разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про обґрунтованість доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах і від імені неповнолітнього ОСОБА_2 , колегія суддів виходить із того, що в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року відсутні висновки суду про права та обов`язки неповнолітнього ОСОБА_2 , а тому при ходить до висновку про закриття апеляційного провадження у вказаній справі.

Керуючись ст.362 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження, що відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Мотивований текст ухвали складено 23 травня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв