У Х В А Л А

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 755/4400/16-ц

провадження № 61-24063св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року у складі судді Гончарука В. П. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2017 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 грудня 2011 року вона є власником вищезазначеного житлового приміщення, у якому також зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_6

Посилаючись на те, що з січня 2015 року відповідач у спірній квартирі без поважних причин не проживає, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює, а його реєстрація в ній перешкоджає їй користуватись та розпоряджатись своєю власністю, просила позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Встановивши, що відповідач з поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, оскільки позивач чинить йому перешкоди, суд першої інстанції, керуючись положеннями статей 71-72 ЖК Української РСР, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2017 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове про відмову у позові з інших підстав.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_6, який вважає спірну квартиру місцем свого постійного проживання і водночас претендує на частку у праві власності на спірну квартиру, відсутній у ній з поважних причин, а тому не може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом на підставі част9ини другої статті 405 ЦК України.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 подали касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки, не врахували показань свідків та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Спірна квартира є її власністю, відповідач житлом не цікавиться, його не утримує, відсутній у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат