Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.6 ст.268 ЦПК України 08.04.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 квітня 2019 року.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, у виконкомі Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.03.2017 року Ужгородський міськрайонний суд виніс рішення по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2016 року до досягнення дитини повноліття. На даний час шлюб між нею та ОСОБА_2 не розірвано, однак 02.10.2018 року нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 ніде не працює, її доходи складаються з пенсії по інвалідності. Оскільки її доходи є дуже малими, а працевлаштуватись на даний час у неї не є можливості у звязку з погіршенням стану здоровя, ОСОБА_2 добровільно допомогти на утримання їхньої доньки не надає, не бере участі у додаткових витратах повязаних з розвитком дитини, а саме не надає коштів потрібних на придбання ліків, продуктів харчування для дитини, на одяг та інші потреби дитини.

У звязку з цим, просить суд збільшити розмір аліментів, які були встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2017 року в розмірі 1200 грн., а саме: стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2018 року по справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

08.04.2019 року подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач, просить суд прийняти до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її адвокат в судове засідання не зявилися. Однак, надали суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, однак, надали суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять суд розглянути справу у їх відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 11.11.2006 року, який зареєстрували у виконкомі Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №08 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 021064 від 11.11.2006 р. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на Береш.

Від даного шлюбу 18.03.2011 року народилася донька ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 187818 від 30.03.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1200/тисяча двісті/грн. щомісячно, починаючи з 05 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням від 28.12.2018 року Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований у виконкомі Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 11 листопада 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис №08 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 021064 розірвано.

Судом встановлено, що сума аліментів, яка визначена вищезгаданим рішенням на утримання їхньої доньки є значно меншою від мінімального розміру аліментів, який встановлений Законом. Такі кошти є недостатніми для нормального розвитку дитини, її матеріального забезпечення, так як донька подорослішала збільшились витрати на її утримання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Позивач зазначила, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2017 року, що має сплачувати відповідач є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки, її розвитку, оскільки збільшуються потреби в навчанні, придбання продуктів харчування, одягу та іншого для повноцінного розвитку дитини.

Суд вважає, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2017 року по справі №308/6844/16-ц, матеріальний стан позивача змінився, через значні інфляційні процеси в Україні, та значне підвищення вартості життя. Таким чином, враховуючи матеріальне та сімейне становище позивача, яка на даний час є непрацюючою у звязку зі станом здоров»я, отримує пенсію по інвалідності, оскільки розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2017 року, менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, так відповідно до Закону України про Державний бюджет установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років складає з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання позовних вимог в цій частині відповідачем, суд приходить до висновку, за можливе збільшити розмір аліментів на користь позивача, стягнуті за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2017 року по справі №308/6844/16-ц, з 1200 гривень до 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

При цьому суд констатує, що відповідач, в поданій до суду заяві не заперечує проти зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягнення з нього вказаної суми аліментів в твердій грошовій сумі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що з огляду на вказане, визнання позовних вимог відповідачем та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб,слід змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням суду, та встановити такий в твердій грошовій сумі, а саме 2000 грн. на дитину щомісячно, тобто в цій частині позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ч. 2, 5 ст. 150; ч. 2 ст. 157; ч. 2 ст. 164, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру стягнення аліментів задовольнити.

Змінити встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2017 року по справі № 308/6844/16-ц, розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешк. с.Бистриця, вул. І.Франка, 30 Мукачіського району) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешк. м.Ужгород, вул.Осипенка, 16/39, ідентифікаційний податковий номер платника податку НОМЕР_1) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., починаючи з 05 липня 2016 і до її повноліття щомісячно, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешк. с.Бистриця, вул. І.Франка, 30) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7