ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6276/17 Номер провадження 22-ц/814/877/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Одринська Т.В.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 15 січня 2019 року (час постановлення ухвали та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням, згідно якого, просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі країни шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, посилаючись на ухилення останнього від виконання рішення суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 січня 2019 року відмовлено в задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову про задоволення подання в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку долученим до подання документам, якими підтверджується, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, оскільки не вчинив жодних дій, які б свідчили про намір сплатити кошти, присуджені до стягнення.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 156 780 дол. США, що станом на 07.02.2018 року еквівалентно за офіційним курсом НБУ 4 305 178,80 грн. (т.1 а.с.68).

05.07.2018 року Октябрським районним судом м.Полтави видано виконавчий лист щодо стягнення 156 780 дол. США, що станом на 07.02.2018 року еквівалентно за офіційним курсом НБУ 4 305 178,80 грн. (т.2 а.с.31-32).

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 14.08.2018 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом (т.2 а.с.33).

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 14.08.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів (т.2 а.с.36).

Згідно відповідей на запити приватного виконавця Скрипника В.Л., відомості на ОСОБА_1 щодо отримання пенсій, працевлаштування, джерела доходів відсутні (т.2 а.с.37-39).

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано суду доказів що ним вчинено всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу та доказів, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник безпідставно не заявлявся на виклики приватного виконавця.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з такого.

Нормами Розділу VI ЦПК України не встановлені вимоги до оформлення подання державного виконавця про обмеження виїзду громадянина за межі України.

Разом з тим, положеннями розділу XI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 р., передбачено, що подання державного виконавця при зверненні до суду повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що суд за поданням державного виконавця вирішує питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України». Згідно ст. 6 цього Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за межі України в разі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Таким чином, підставою для ухвалення судом рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон є доведеність факту ухилення від виконання рішення суду, при цьому тягар доказування покладається саме на державного виконавця.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, вжите у п.5 ч.1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаного зобов`язання, а за ухилення від його виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Надані приватним виконавцем документи не містять достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Долучені до подання приватного виконавця документи підтверджують, що судове рішення не виконується, оскільки у боржника відсутнє майно, грошові кошти, тощо, на які може бути звернуте стягнення, боржник не працює. Факт одноразової неявки боржника на виклик виконавця не може розцінюватися як достатня і єдина обставина, що свідчить про свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 травня 2019 року

Головуючий О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

Т.В. Одринська