Справа № 357/5796/15-ц
У Х В А Л А

11 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Головного державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, про застосування приводу боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду з поданням про застосування до боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусового приводу, мотивуючи свої вимоги тим що, на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 357/5796/15-ц 2/357/2262/15 виданий 06 липня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення нею повноліття. У звязку з неявкою боржника без поважних причин за викликом, виконавець просив застосувати примусовий привід ОСОБА_2 до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Учасники судового розгляду за поданням до суду не зявились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали подання, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 357/5796/15-ц 2/357/2262/15 виданий 06 липня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення нею повноліття.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 09.07.2015 року, копія якої направлена боржнику та стягувачу.

З матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_2 викликався до відділу ДВС на 27.04.2018 р. для пред»явлення документів підтверджуючих сплату боргу, але на виклик не з»явився. У повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що ОСОБА_2 отримав виклик вже 03.05.2018 р.

За час вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання боржником рішення суду, було винесено ряд постанов про: арешт майна боржника; встановлення тимчасового обмеження у праві користування певними видами зброї; встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. Копії вказаних постанов були направлені на адресу боржника ОСОБА_2 та отримані останнім, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 46/.

Крім цього, виконавцем було направлено, а боржником отримано пропозицію-попередження про предявлення підтверджуючих документів про сплату боргу, у разі відсутності таких підтверджень, попереджено про звернення до правоохоронних органів з проханням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів/а.с. 47/.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник зобов»язаний своєчасно зявлятися на вимогу виконавця.

Відповідно до п. 14 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду, щодо застосування до нього приводу.

Згідно Розділу V «Порядку взаємодії міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду.

Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час.

За вимогами ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання боржника.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення вказаного подання, оскільки виконавцем не було доведено систематичність незявлення боржника за викликом без поважних причин. Лише один виклик, який ОСОБА_2 отримав із запізненням не може свідчити про ухилення ним від явки без поважної причини. Решта повідомлень від виконавця боржником отримувались, але вони не містять в собі інформації про зявлення до виконавця на конкретний час.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання про здійснення примусового приводу ОСОБА_2 до державного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 14 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити головному державному виконавцю Карпенко Н.В. у задоволенні подання про здійснення приводу ОСОБА_2.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п»ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 11.04.2019 р.

СуддяОСОБА_5