Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 221/8654/18 позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Волноваський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 16040 за кредитним договором №б/н від 15.01.2013 року про стягнення з нього - позивача на користь ПАТ БК «Приватбанк», назва якого змінена на акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», заборгованості за кредитом в сумі 33771,50 грн, з яких сума заборгованості за кредитом складає 1287,39 грн., за відсотками - 26714,45 грн., з пені та комісії - 3685,30 грн., фіксована частина штрафу - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 1584,36 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, а він в свою чергу не частково визнає вимоги кредитора, тому просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає виконанню

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, який в установленому законом порядку, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, відзив не надав, тому суд, відповідно до вимог 280-281 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович у судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа Волноваський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

15.01.2013 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до анкети-заяви, ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Привалами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між сторонами Договір про надання банківських послуг.

13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16040 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не виплачених у строк відповідно до умов договору від 15.01.2013 року станом на 31.07.2017 року грошових коштів у розмірі 33771,50 грн (а.с.6).

05.01.2018 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 16040 від 13.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 33771,50 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

З оскаржуваного виконавчого напису також вбачається, що загальна сума заборгованості складається з тіла кредиту, відсотків, пені, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (відсоток від суми заборгованості).

Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на виконання договірних зобов'язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов'язаннями.

Так, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З копії паспорту позивача вбачається, що він з 05.09.1997 року проживає в АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Волноваха відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З викладеного вбачається спір щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку пені та штрафів через встановлення мораторію на нарахування та стягнення пені та штрафів з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та проживають у населених пунктах, де проводилась антитерористична операція.

Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням імперативно встановленою законом вимогою безспірності розміру заборгованості.

Крім того, процедуру вчинення виконавчого напису передбачено главою 16 Порядку, відповідно до п. 1.2 якого, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

П. 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

На запит суду приватний нотаріус не надав інформацію щодо переліку документів, наданих Банком, за якими вчинений виконавчий напис.

Крім того, основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що строк за який провадиться стягнення значно перевищує три роки, що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами встановленого законом трирічного строку.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строку, за який заборгованість підлягає стягненню, безспірність розміру та наявності заборгованості, та порушено порядок вчинення в частині ненадання банком оригіналу кредитного договору для вчинення нотаріального напису, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису № 16040, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку боргу в сумі 33771,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 18, ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 141, 253, 259, 263, 267, 268, 272, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Волноваський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13 жовтня 2017 року зареєстрований в реєстрі за №16040, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.01.2013 року в сумі 33771,50 гривень.

Стягнути з акціонерного товариства «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду..

Суддя Т.В. Безрук