Справа № 361/5617/16-ц
Провадження № 2/361/38/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Корніюк К.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування завданої йому внаслідок винуватих дій відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.07.2016р. матеріальної шкоди (збитків і недоотриманої вигоди), а саме: 8708,19 грн. на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, в частині збитків, непокритих страховою виплатою; 400 грн. витрат на проведення експертизи для визначення розміру завданої шкоди; 78079,95грн. - упущену вигоду внаслідок неможливості експлуатації пошкодженого автомобіля і необхідності проведення відновлювального ремонту. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 22.07.2016р. відповідач, керуючи автомобілем Iveco Stralis АТ д.н.з. АА314ВР на автодорозі Київ-Чернігів в м. Бровари Київської області по вул. Броварської Сотні, 17, внаслідок порушення ним п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України зіткнувся з автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач, після чого його автомобіль інерційно зіткнувся з автомобілем Мерседес Бенц 180, д.н.з. НОМЕР_2, автомобіль отримав механічні пошкодження, відновлювальна вартість яких відповідно до експертного висновку становила 111108,19 грн., з яких 102400 грн. було відшкодовано МТСБУ. Окрім того, за час відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, в період з 26.07.2016р. по 08.09.2016р. позивач був позбавлений можливості працювати на ньому, оскільки свою підприємницьку діяльність , повязану з вантажними перевезеннями, він здійснював на даному автомобілі, а за укладеним договором з контрагентом замовником, вантажі він мав перевозити саме на даному вантажному автомобілі; внаслідок вимушеного простою пошкодженого автомобіля і неможливості його експлуатації у звязку з відновлювальним ремонтом, він не здійснював перевезення за договором і відповідно не отримав запланований дохід. Сума доходу, який позивач планував отримати за вказаний період, за його розрахунками становить 78079,95грн., дану суму він вивіз з доходу, який мав на цьому автомобілі від своєї підприємницької діяльності за попередній аналогічний період.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2016р. провадження у вказаній справі відкрито, доручено компетентному суду Республіки Сербія вручити документи та провести відповідні дії з відповідачем, зупинено провадження. перше судове міжнародне доручення по суті виконане не було, повернуте без виконання з зазначених підстав: відсутності відповідача за вказаним місцем проживання. Судом було дано повторне міжнародне судове доручення, зокрема визначено дві дати судового засідання, про які мав бути повідомлений відповідач. Судове доручення було виконане. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2019р. поновлено провадження у справі за результатами виконання міжнародного судового доручення.

Із протоколу судового засідання іноземного суду від 21.11.2018р., проведеного в порядку виконання судового доручення, вбачається, що відповідач позов не визнав, не оспорюючи самого факту ДТП з його участю і пошкодження автомобіля позивача в даній ДТП, послався на те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді було більше учасників , по суті відбулося ланцюгове зіткнення, в якому він був замикаючим (останнім); вважає, що ДТП сталась з тою причини, що перший автомобіль у цьому ланцюгу різко загальмував, і автомобіль, що був позаду нього вдарив автомобіль попереду, а він зіткнувся з вантажівкою, яка була в ланцюгу перед ним, хоча стверджує, що притримувався достатньої дистанції, враховуючи, що рухався в межах населеного пункту. Відповідач підтвердив, що за наслідками ДТП він сплатив штраф. Також відповідач послався на те, що керований ним автомобіль був застрахований, тому всі збитки були відшкодовані через страхову компанію. Окрім того зазначив, що на долучених до матеріалів справи фотографіях ДТП є автомобілі, які не були учасниками тієї ДТП, однак не заперечував, що зіткнувся з вантажівкою, яка позаду мала рампу для спуску навантаження товару з д.н.з. АІ4981ЕЕ-тягач.

Відповідач зазначив, що не бажає, щоб судовий розгляд відбувався за його відсутності, висловив намір з,явитись у призначене судове засідання на 11.03.2019р.. З наявних у нього засобів звязку послався на Вайбер за вказаним ним номером мобільного звязку. В друге судове засідання, заздалегідь призначене на 11.03.2019р. (повторна дата, про яку відповідач був повідомлений в порядку судового міжнародного доручення)- він не з,явився і ніяких заяв не подав, тому суд ухвалив справу розглядати у відсутності відповідача, повідомленого належним чином. після оголошеної у судовому засіданні перерви у судове засідання 22.04.2019р. відповідач також не з,явився, і не подав ніяких заяв, судом і стороною позивача вжито заходи щодо повідомлення відповідача у вказаний ним альтернативний спосіб, за вказаним ним номером мобільного звязку. Суд ухвалив можливим закінчити розгляд справи у відсутності відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити; в обґрунтування позовних вимог пояснив, що позивач є фізичною особою підприємцем, який здійснює свою підприємницьку діяльність на даному вантажному автомобілі- здійснює вантажні перевезення за укладеним ним договором з замовником саме на вказаному автомобілі, а через його пошкодження і подальший відновлювальний ремонт, він протягом часу, відведеного для ремонту, не здійснював вантажних перевезень за договором, і втратив обґрунтовано очікуваний дохід, який обчислює, виходячи з доходу за такий самий період і з такої самої підприємницької діяльності , яку здійснював безпосередньо перед пошкодженням автомобіля.

З наданих суду доказів суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини:

З постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2016р. про притягнення відповідача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності встановлено, що 22.07.2016р. о 15.30 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем Iveco Stralis АТ д.н.з. ВР012MD з напівпричепом Schmits д.н.з. АА314ВР на а/д Київ-Чернігів, в м. Бровари Київської області по вул. Броварської Сотні (Чкалова),17, під час вибору безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та особливостей транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду у попутному напрямку та зупинився за автомобілем Мерседес Бенц 180, д.н.з. НОМЕР_2. Від зіткнення автомобіль Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 інерційно зіткнувся з автомобілем Мерседес Бенц 180, д.н.з. НОМЕР_2, який інерційно зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, а той з автомобілем Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_4.. Своїми діями ОСОБА_3, який у судовому засіданні вину визнав, порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України, притягнутий до адмін.відповідальності за ст.124 КУпАП з стягненням штрафу.

Дана постанова набрала законної сили, водієм не оскаржувалась. Таким чином, факт дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження в ній автомобіля, належного позивачу, вже встановлений. Також встановлена і не підлягає доказуванню вина відповідача в даній ДТП і в пошкодженні автомобіля позивача.

Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача отримав значні механічні пошкодження, про що свідчить протокол огляду транспортного засобу № 443 від 11.07.2015р., в ремонтній калькуляції № 443 від 11.08.2016р. вартість відновлюваного ремонту склала 266425,97 грн.

Згідно із висновком № 443 експертного дослідження від 11.08.2016р. встановлено, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ОСОБА_4 Atego, д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 111108,19 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля марки Mersedes-Benz Atego 1217, д.н.p АІ4981ЕЕ/

Із виписки по картці/рахунку ОСОБА_2 від 20.09.2016р. № К2В2-GNPI-2H37-O70V встановлено, що згідно наказу № 6743 від 01.09.2016р. ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування на суму 102400 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 статті 14 ЦК України - цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно приписів ст. 1166 та ст.1192 ЦК України потерпілий має право на повне відшкодування завданої йому шкоди внаслідок протиправних дій особи.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та інших передбачених законом випадках, в межах ліміту відповідальності.

Згідно із ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно ст.1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між такими діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду) лише у випадку , якщо він доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Натомість обовязок доказувати відсутність підстав для покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди закон покладає на її завдавача.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в постанові суду від 20 січня 2016 року по справі №6-2808цс15 "право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене.

Таким чином, відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності у даному випадку немає, оскільки вина водія встановлена судовим рішенням (постановою).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України обставини , встановлені постановою у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягають повторному встановленню при розгляді справи між тими самим сторонами. Також не підлягає доказуванню вина особи, яка вже встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення.

З даних підстав посилання відповідача на те, що він не вважає себе винуватим в даній дорожній пригоді, до уваги судом не беруться. Більш того, відповідач не надав суду ніяких доказів, які б спростовували або піддавали обгрунтованому сумніву встановлені обставини чи довили б відсутність вини відповідача, або доводили б наявність вини в діях позивача.

Посилання відповідача на те, що дана ДТП була ланцюговим зіткненням, а його автомобіль був останнім в цьому ланцюгу, не відповідають наявним доказам.

Щодо визначення розміру шкоди, на отримання якої позивач має право, і яка підлягає відшкодуванню відповідачем, то суд виходить з наступного:

Згідно висновку експертного дослідження - вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_4 Atego, д.н.з. НОМЕР_1 фактично складає 111108,19 грн.

Встановлено, що страховик виплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 102400 грн. такі дії страховика відповідають вимогам закону , вони не ос порені ніким.

За приписами статті 1194 ЦК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума , непокрита страхової виплатою, тобто: 111108,19 грн. 102400 грн. = 8708,19 грн.

Підстав для зменшення вказаного відшкодування суд не встановив.

Посилання відповідача на те, що всю заподіяну шкоду було відшкодовано страховою компанією відповідає дійсності лише частково, оскільки МТСБУ було відшкодовано відповідачу лише 102400 грн. тобто в межах ліміту відповідальності страховика, а в решті шкода має бути відшкодована завдавачем на загальних підставах, врегульованих законом щодо деліктних зобовязань, які виникають з позадоговірного заподіяння шкоди.

Так само підлягають відшкодуванню відповідачем понесені позивачем витрати , повязані з визначенням розміру шкоди, які - згідно наданого ним платіжного документу становлять 400грн.

Щодо відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, то суд дійшов таких висновків:

Законом (статтею 1192 ЦК України) визначено декілька способів відшкодування завданої шкоди. Враховуючи принцип повного відшкодування шкоди і забезпечення права потерпілого на повне її відшкодування, слід виходити з того, що право вибору способу відшкодування належить потерпілому, тобто позивачу.

Згідно ч.2 ст.22 ЦК України - збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.3 - збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено:

Згідно відомостям з ЄДРПОУ позивач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець за спрощеною системою оподаткування 3-ої групи платників податків, зі ставкою єдиного податку 3%; вид діяльності 60.24.1 діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Відповідно до договору № 119 від 19.01.2016р. ФОП ОСОБА_2 здійснює перевезення вантажів на підставі заявок замовника ТОВ Дебют-Центр. Оплата за перевезення вантажу здійснюється за узгодженими ставками фрахту.

Додатковою угодою до даного договору № 119 від 19.01.2016р. визначено, що перевезення перевізником виконуватиметься автомобілем ОСОБА_4 Atego, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на підставі технічного паспорту.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за перше півріччя 2016 року дохід ОСОБА_2 становив 324 741,67 грн.

То факт, що автомобіль позивача потребував відновлювального ремонту підтверджений письмовими доказами, в яких зафіксовані пошкодження і калькуляція необхідного ремонту. Обсяг пошкоджень, виходячи з вартості відновлювального ремонту , а також обсяг необхідних ремонтних робіт доказують, що з отриманими пошкодженнями автомобіль не міг експлуатуватись і потребував серйозного і тривалого ремонту, тобто простій був вимушений. Ремонт пошкодженого автомобіля тривав з 27.07.2016р (наступного дня після ДТП) до 08.09.2016р., тобто 44 дні, що є логічним і виправданим з наведеним вище міркувань. Відповідач не спростував дані обставини і не довів відсутності простою чи меншої тривалості відновлювального ремонту.

Суд вважає встановленим і доведеним сукупністю поданих позивачем доказів, що протягом ремонту автомобіля він мав простій, не здійснював підприємницьку діяльність по перевезенню вантажів, зокрема перевезень за наданим ним договором про перевезення, і тому дійсно зазнав збитків у вигляді неотриманого доходу (упущеної вигоди). Суд погоджується з позивачем у його ствердженні, що протягом простою автомобіля під час його ремонту позивач був позбавлений можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність, яка була повязана з перевезенням вантажів на даному транспортному засобі. Як видно з наданого договору і додаткової угоди перевезення вантажів за даним договором позивач мав здійснювати саме на вказаному автомобілі, враховуючи його вантажопідйомність. Крім того відсутні будь-які дані про те, що діяльність позивача здійснювалась у цей проміжок часу на іншому автомобілі, чи що позивач мав на той час чи має у своєму розпорядженні інший аналогічний автомобіль, тощо. Також не встановлено, що дохід, про який звітувався позивач за період, що передував дорожньо-транспортній пригоді, він отримав внаслідок іншої підприємницької діяльності, враховуючи вид діяльності, зазначений в ЄДРПОУ, даний договір і додаткову угоду до нього , а також дані про реєстрацію транспортного засобу. Тобто ніяких обставин, які б спростовували твердження позивача про неотримання ним доходу саме внаслідок простою даного автомобіля через його відновлювальний після ДТП ремонт, - не встановлено, і вказані позивачем доводи та обставини не спростовані, більш того - доведені сукупністю поданих позивачем на підтвердження цього доказів.

Позивач має право на отримання упущеної вигоди.

Одним з різновидів збитку є упущена вигода , яка уявляє собою неотриманий обгрунтовано очікуваний і запланований прибуток, який би особа отримала у разі, якби не виникли певні обставини, від неї незалежні. У даному випадку такою обставиною є ДТП і пошкодження в ній автомобіля, на якому мали б здійснюватись заплановані і обумовлені договором оплатні перевезення.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення насамперед самих збитків та причинного звязку між протиправною поведінкою винної особи і збитками потерпілої особи. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої сторони наслідком такого протиправного діяння.

Вина відповідача в заподіянні шкоди встановлена, сам факт заподіяння збитків позивачу у вигляді упущеної вигоди також встановлений. Відповідальним за завдану шкоду є відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не спростував заявленої позивачем суми упущеної вигоди, а тому суд вважає, що сума збитку є чітко обґрунтованою, вказані збитки виникли саме внаслідок протиправної поведінки відповідача.

Розрахунок упущеної вигоди слід провести у такий спосіб:

дохід позивача за цією ж діяльністю до ДТП за шість місяців звітного періоду згідно декларації до фіскальних органів становив 324 741,67грн. (за 183 дні); відповідно вирахуваний прибуток за 44 дні: 78079,95 грн.;

тривалість ремонту і відповідно простою 44 дні;

неотриманий прибуток, рівнозначний прибутку за минулий аналогічний період, 78079,95грн.

Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обовязку відшкодувати позивачу упущену вигоду, і не вбачає підстав для зменшення розміру упущеної вигоди, яка підлягає відшкодуванню. Такий розрахунок є обгрунтованим, проведеним на підставі належних доказів.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП з вини відповідача, підлягає 87 188, 14 грн., з яких:

8708,19 грн. - непокрита страховою виплатою матеріальна шкода, визначена у розмірі вартості відновлювального ремонту;

400 грн. - витрати на проведення визначення розміру шкоди ;

78079,95грн. - упущена вигода.

Позивачем сплачено судовий збір 872,00грн. Дані судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню відповідачем позивачу у повному розмірі, враховуючи повне задоволення позову,

Керуючись ст.ст.1166,1188,1192,1194, 22 ЦК України, ст.ст.77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_3, 01.10.1960р.н., (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_2, 22.10.1959р.н., (зареєстрований за адресою: 07433, Київська обл., Броварський р-н, с. Богданівка, вул. Шевченка, буд. 24, РНОКПП НОМЕР_5) на відшкодування шкоди 87188,14грн. та судових витрат 872,00грн., всього стягнути 88060,14 грн. (вісімдесят вісім тисяч шістдесят гривень чотирнадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за результатом апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не буде вручене у день його складення, має право на поновлення строку, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова