Ухвала

22 квітня 2019 року

місто Київ

справа № 161/18683/18

провадження № 61-6681ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточненим, до ОСОБА_2, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки у розмірі 1 000, 00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 800, 00 грн щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 у загальному розмірі 14 406, 22 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000, 00 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, в розмірі 500, 00 грн щомісячно, починаючи з 21 листопада 2018 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 13 березня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_1 02 квітня 2019 року звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати зазначені судові рішення в частині визначення суми стягнення на утримання ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину та в частині визначення суми витрат правничої допомоги та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги в цій частині.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1 921, 00 грн.

Відповідно до пункту 3 статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом спору в цій справі є вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат на утримання дитини. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа за визначеним спором не відноситься до категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Касаційна скарга не містить посилання на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2019 року та постанова Волинського апеляційного суду від 13 березня 2019 року ухвалені у малозначній справі й не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат на утримання дитини за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 березня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний