ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4053/19 Справа № 182/9869/18 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/9869/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 року, яка постановлена суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 02 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 186 ЦПК України

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування того, що вона зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин в окремому провадженні, однак ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року їй було відмовлено у відкритті провадження у звязку з наявністю спору про право.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження по вказаній справі на підставі ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначені в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Як слідує з матеріалів справи, 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в порядку окремого провадження, та просила суд встановити, що вона є дружиною померлого 29 липня 2018 року ОСОБА_2, однак ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі, у звязку з наявністю спору про право та розяснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження (а.с. 8).

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин в порядку позовного провадження (а.с. 3), і суд першої інстанції, враховуючи наявність чинної ували суду від 31 жовтня 2018 року, яка була додана позивачем до позовної заяви, не мав правових підстав для відмови у відкритті провадження з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що непослідовність суду першої інстанції створила позивачу перешкоди у реалізації права на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

З наведеного слідує, що відмова позивачу у відкритті провадження у справі, без законних на те підстав, є порушенням її конституційних прав в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанціїдля вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України., відповідно до ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 рокускасувати та направити позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту родинних відносин до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областідля вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: