Номер провадження: 22-ц/813/282/19
Номер справи місцевого суду: 498/95/18
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н.С.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Ковязіної А.Д.,

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 вересня 2018 року у складі судді Чернецької Н.С.,

встановив:

16 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі - 111312,46 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 02 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8500, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 10.01.2018 року має заборгованість у розмірі - 111312,46 грн., з яких: 4967,54 грн. - заборгованість за кредитом; 97468,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5276,78 грн.- штраф (процентна складова).

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 вересня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.02.2011 року станом на 10.01.2018 року в розмірі 6167,54 грн., з яких: 4967,54 грн. - заборгованість за кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є безпідставним. Щодо стягнення процентів за користування кредитом відмовлено, оскільки нараховувались неправомірно.

Зазначене рішення суду частково оскаржує в апеляційному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк».

Обґрунтування апеляційної скарги.

В скарзі «ПриватБанк» з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні вимоги стягнення заборгованості по процентам та в цій частині просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В інший частині судове рішення не оскаржується.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено право банку здійснювати зміну тарифів, про що є обов'язок проінформувати клієнта не менше ніж за 7 днів. У разі незгоди з тарифами позичальник зобов'язаний звернутись до банку та погасити заборгованість. Не здійснення відповідачем вказаних дій свідчить про згоду на збільшення банком розміру процентної ставки. Також, зазначено, що відповідач у разі незгоди з розрахунком банку повинен був надати до суду контррозрахунок або заявити клопотання про призначення економічної експертизи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було. Інші особи судове рішення не оскаржували.

Справа переглядається в частинівідмови банку у задоволенні вимоги позову про стягнення заборгованості по процентам.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обставини справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02 лютого 2011 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк».

З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_2 погодилась, що ця анкета-заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також в анкеті-заяві було зазначено, що ОСОБА_2 зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на веб-сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 634 ЦК України, передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, процентна ставка за користування кредитом змінена банком в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме: з 02 січня 2013 року до 30,0%, з 1 вересня 2014 року до 34,80%, а з 1 квітня 2015 року до 43,20% річних.

Звернувшись в суд з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено вимогу про стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом, які складають 97468,14 грн.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України, або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056 ЦК України.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Встановлено, що 02 лютого 2011 року відповідач, ознайомившись та погодившись з умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, оформила заяву на надання їй кредитної карти з кредитним лімітом 8500,00 грн.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, банк має право встановлювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору.

Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно п. 1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку.

При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (Приват 24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень, але матеріали справи не містять даних про підключення відповідача до вказаного комплексу.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Кредитний ліміт протягом дії договору неодноразово збільшувався, ОСОБА_2 було двічі повідомлено засобом SMS-повідомлень 01.09.2014 року та 01.01.2015 року (а.с.131, 132).

Заперечень та інших дій, спрямованих на виконання або розірвання договору, від ОСОБА_2 до банку не надходило.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Висновки суду.

Підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач погодився, що вказана анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підвищення позивачем відсоткової ставки за договором було проведено в односторонньому порядку, з порушенням вимог закону, внаслідок чого позивачем було неправильно розраховано розмір заборгованості.

Розмір вказаної заборгованості відповідачем не спростовано під час розгляду справи.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки районного суду в частині оскарження не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ПАТ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 97468,14 грн. на підставі ст. 376 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог позову.

Крім того, на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України на користь ПАТ «ПриватБанк» підлягають стягненню з ОСОБА_2 витрати за сплату судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 2643 грн., які підтверджені належними доказами (а.с.198).

Керуючись ст. ст. 141, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 вересня 2018 року в частині відмови публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 97468,14 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 97468,14 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 97468,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 2643,00 грн.

В іншій частині рішення першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець