ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4368/19 Справа № 210/4532/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/4532/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, правонаступником якого є ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2019 року, яка постановлена суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Відділення Фонду) про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначав, що у 2002 році він працював зварювальником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» (далі ТОВ «Коксохімремонт»). 13 травня 2002 року з ним стався нещасний випадок. Актом розслідування нещасного випадку та актом про нещасний випадок зазначено «вид події» падіння з висоти, що призвело до ушкодження здоров'я у вигляді перелому 2-3 поперекових хребців.

Висновком МСЕК від 18 вересня 2002 року при первинному огляді йому встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 70 % з 18 вересня 2002 року у звязку з трудовим каліцтвом, а при повторному огляді МСЕК від 08 квітня 2015 року трудове каліцтво та ІІІ група інвалідності, а відповідно до витягу з акту огляду до довідки стійка втрата працездатності у розмірі 35 % з 01 квітня 2015 року по 01 січня 2016 року.

Унаслідок отриманої травми ОСОБА_1 змушений понад 13 років проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування, у звязку з чим не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на його душевному та фізичному стані.

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь 193 662 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_1 І.П. задоволено частково: стягнуто з Відділення Фонду на користь ОСОБА_1 35 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнутої з Відділення моральної шкоди, зменшено цей розмір з 35 000,00 грн до 20 000,00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року касаційну скаргу Відділення Фонду відхилено, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року задоволено заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року - скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У звязку з викладеним, ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року та просило суд в порядку повороту виконання стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 20 000,00 грн. безпідставно стягнутих за судовими рішеннями.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2019 року в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить скасувати ухвалу суду та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 20 000,00 грн. безпідставно стягнутих за судовими рішеннями.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд невірно застосував положення ч. 1 ст. 445 ЦК України та не взяв до уваги, що судові рішення були скасовані не з тих підстав, які визначені статтею 243 ЦПК України, а у звязку з винятковими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час подання заяви про перегляд судового рішення), тобто посилання суду на обовязок Фонду надати докази того, що скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції були прийняті на підставі підроблених документів та/або на завідомо неправдивих відомостях позивача є незаконними та необґрунтованим. При цьому, зазначає, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що стягнуті кошти не є страховою виплатою та моральна шкода відшкодовується незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від стягнуто з Відділення Фонду на користь ОСОБА_1 35 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнутої з Відділення моральної шкоди, зменшено цей розмір з 35 000,00 грн до 20 000,00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року касаційну скаргу Відділення Фонду відхилено, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року задоволено заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

На виконання рішення суду першої та апеляційної інстанцій, постановою № 0407/113/113/39 від 10 травня 2016 року виплачено ОСОБА_1 присуджену суму моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., перераховану згідно платіжного доручення № 1012 від 03 червня 2016 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року, суд першої інстанції керувався ст. 445 ЦПК України й виходив з того, що судом не встановлено фактів неправдивості доказів та недобросовісності позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він : 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Особливості повороту виконання рішення суду в окремих категоріях цивільних справ, у тому числі й у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, визначено статтею 445 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 445 ЦПК України у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Отже, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, поворот виконання рішення не допускається.

Виключенням же з цього правила становить скасування рішення суду за нововиявленими чи виключними обставинами, які становлять повідомлення позивачем неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документах.

Скасовуючи рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року, колегія суддів Верховного Суду при прийнятті постанови від 08 серпня 2018 року виходила з невірного застосування судами норм матеріального права (а.с. 190--194). Надання позивачем до суду підроблених документів чи завідомо неправдивих відомостей судом встановлено не було, питання щодо повороту виконання не вирішено та не зобов'язано ОСОБА_1 повернути отримані кошти.

У звязку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення ґрунтується на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: