ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3344/19 Справа № 205/8781/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

14 грудня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2018 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі №205/8781/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2018 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що заявником не надано доказів втрати виконавчого листа; при розгляді справи суд не перевірив пропущений чи ні строк пред'явлення виконавчого листа до виконання; суд не повідомив боржника про час і місце розгляду справи; боржник добровільно виконує рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNU0GK70470159 від 14 березня 2007 року в розмірі 39.228 доларів США 57 центів, що в еквіваленті складає 506.048 грн.55 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі - 26.751 долар США 98 центів, що в еквіваленті складає 345.100 грн.54 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 7.128 доларів США 27 центів, що в еквіваленті складає 91.954 грн.68 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1.380 доларів США, що в еквіваленті складає 17.802 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 3.968 доларів США 32 центи, що в еквіваленті складає 51.191 грн.32 коп. та судові витрати в розмірі 3.654 грн.

Виконавчий лист отриманий 09 лютого 2016 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» Демарчук М.В. (а.с. 95).

Згідно довідки Новокодацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05 жовтня 2017 року станом на 29 серпня 2017 року на виконанні відсутній виконавчий лист №205/8781/14-ц, виданий Ленінським районним судом м.Дніпропетровська (а.с.100).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1)посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2)інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6) та у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі №553/1951/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року не оскаржувалось та набрало законної сили 15 грудня 2015 року.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження"№ 1404-VIII від 02 червня 2016 року передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виходячи з вищезазначеного, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання спливає 15 грудня 2018 року, не через рік, а через три роки після набрання рішенням законної сили.

За змістом пункту 17.4 «Перехідні положення» розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач, або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Зважаючи на те, що рішення суду не виконане, заявник звернувся до суду з даною заявою 14 грудня 2017 року - до закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про видачу заявнику дубліката виконавчого листа на підставі пункту 17.4 «Перехідні положення» розділу ХІІІ ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 добровільно виконує рішення суду не є підставою для відмови в видачі заявнику виконавчого листа, а за наявності належних доказів такого виконання є підставою для врахування вказаних платежів державним виконавцем під час виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та її скасування.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.