Справа № 466/647/18
У Х В А Л А

«23» квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа № 466/647/18 за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання.

В судовому засіданні головуючий по справі суддя Глинська Д.Б. заявила собі самовідвід для усунення сумнівів в об'єктивності та неупередженості.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення заявленого самовідводу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 9 цієї статті передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

09 жовтня 2018 року та 30 січня 2019 року позивачем ОСОБА_2 подавалися заяви про відвід судді Глинської Д.Б. Дані заяви мотивовані тим, що у позивача ОСОБА_2 є сумніви в неупередженості судді у вирішенні спору.

Ухвалами суду від 12 жовтня 2018 року та від 01 лютого 2019 року у задоволенні заяв ОСОБА_2 про відвід судді Глинської Д.Б. було відмовлено з тих підстав, що заяви є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

За таких обставин, щоб не допустити в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід судді, а також враховуючи недовіру позивача ОСОБА_2 до судді Глинської Д.Б., з метою недопущення тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів з боку сторін в об'єктивності та неупередженості судді у вирішенні спору, запобіганню написання надуманих, необґрунтованих та безпідставних скарг, вбачається, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

задовольнити заяву про самовідвід головуючого в справі судді Глинської Дарини Богданівни.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання, для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3