ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1582/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулось в Дарницький районний суд м. Києва з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 17 520,79 грн., нарахованого індексу інфляції в сумі 5 752,43 грн., трьох процентів річних в сумі 1 028,63 грн. та судового збору у розмірі 1 762,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги згідно із договором № 60 від 06.02.2014 р. на утримання квартири АДРЕСА_1, однак не виконує свої зобов'язання щодо сплати отриманих послуг, в результаті чого в неї перед позивачем за період з 01.08.2012 по 01.10.2018 утворилася заборгованість в сумі 17 520,79 грн.

11.12.2018 р. ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі та постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибула будучи належним чином повідомленою. За відсутності доказів поважності причин неподання сторонами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно п. 2.1 Статуту КП «Житло-сервіс», первинно затвердженого розпорядженням КМДА від 19.07.2000 року із подальшими змінами та перереєстрацією, підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності із утримання, обслуговування, експлуатації та ремонту будинків і споруд комунальної власності територіальної громади м. Києва та прибудинкових території, а також здійснення контролю за виконанням громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій (а.с.19-28).

На підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 10.01.2008 року № 3 КП «Житло-Сервіс» призначено на здійснення функцій щодо утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).

06.02.2014 року між позивачем та відповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_1, укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 60 (а. с. 9-10).

За умовами Договору КП «Житло-Сервіс» зобов'язалось надавати послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у будинку вул. Дніпровська набережна, 19-В в м. Києві, а відповідач зобов'язалась своєчасно оплачувати ці послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 12 Договору власник квартири зобов'язався, серед іншого, оплачувати послуги в установлені Договором строки, у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом та/або договором.

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги.

В розрізі даного спору зобов'язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території урегульовано договірним зобов'язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що за період з 01.08.2012 р. по 01.10.2018 р. відповідач заборгував підприємству позивача по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 17 520,79 грн., заборгованість нарахована щодо квартири АДРЕСА_1, належній позивачу на праві власності, та підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками (а. с. 11-13).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов'язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.08.2012 р. по 01.10.2018 р., суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь інфляційного збільшення заборгованості у розмірі - 5 752,43 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 1 028,63 грн.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов КП «Житло-Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

На підставі наведене, керуючись ст. ст. 322, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 141, 209, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (адреса: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-б, р/р 0003 в ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, МФО банку 322669, ) заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 17 520,79 грн., нарахованого індексу інфляції в сумі 5 752,43 грн., трьох процентів річних в сумі 1 028,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (адреса: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-б, р/р 0003 в ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, МФО банку 322669, ) сплачений судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.