Справа № 495/6379/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

за участю: представників ОСОБА_1 - Тулянцевої В.В. , яка діє на підставі ордеру; ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності;

представника ОСОБА_4 - Шаркевича С.В. , який діє на підставі довіреності;

справа №495/6379/15-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про зобов`язання усунути перешкоди в праві користування власністю шляхом зобов`язання знести каркас, заборону вчиняти дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання усунути перешкоди в праві користування власністю шляхом зобов`язання знести каркас, заборону вчиняти дії та стягнення моральної шкоди, який неодноразово уточнював та в останній редакції уточненого позову просить суд:

-зобов`язати відповідача ОСОБА_4 усунути перешкоди у праві ОСОБА_1 користуватись своєю власністю - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зобов`язання відповідача знести металевий каркас, встановлений на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ;

-заборонити відповідачу ОСОБА_4 ставити автомобіль на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , навпроти вікон дома позивача;

-заборонити відповідачу ОСОБА_4 встановлювати будь-які споруди на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , навпроти вікон будинку позивача;

-стягнути з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.;

-стягнути з відповідача ОСОБА_4 витрати, пов`язані з підготовкою експертного висновку у розмірі 2000 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.2004 року та договору купівлі-продажу від 15.09.2005 року, зареєстрованих в реєстрі № 4077697, № 9631954, та проживає за вказаною адресою. В 2011 році його сусід ОСОБА_6 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , під вікнами житлового будинку позивача на відстані 0,7 м від стіни будинку на проїзді загального використання (земельна ділянка, що належить до комунальної власності) встановив металевий каркас - гараж для зберігання автомобіля довжиною - 7 м та висотою 2,5 м, чим позбавив можливості позивача здійснювати обслуговування та ремонт житлового будинку, порушив аерацію будинку (повітрообмін) та на 0,9 м у висоту закрив два вікна. Внаслідок чого позивач на зміг замінити вікна, у зв`язку із неможливістю проведенням робіт. Позивач не має можливості відкрити вікна, оскільки гази від автомобіля потрапляють до будинку, шум від двигуна та ремонтних робіт під вікнами також чути навіть при зачиненому вікні. Зберігання автомобіля та паливно-мастильних матеріалів майже в притул до будинку є порушенням протипожежних норм. Позивач є інвалідом другої групи, йому дуже складно самостійно пересуватись, але він був змушений звертатись за захистом своїх прав, що змусило його нести значні матеріальні затрати.

В 1996 році ОСОБА_6 на підставі договору дарування відчужив належний йому житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , у зв`язку із чим позивач визначив останню у якості відповідача по справі і вважає, що саме вона повинна знести самовільно збудований металевий каркас.

Неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, він є інвалідом другої групи, постійні суперечки з відповідачем та образи на його адресу негативно позначилися на його стані здоров`я (у нього цукровий діабет тяжкої форми та йому не можна нервуватись). Позивачу дуже складно пересуватись, однак він змушений був особисто звертатись за захистом своїх прав, оскільки письмові звернення залишались без відповіді. Моральну шкоду, завдану діями відповідача, він оцінює у 20 000 грн.

Крім того, у зв`язку із неправомірними діями відповідача та незгодою з діями представників третьої сторони без самостійних вимог, які 09.12.2016 року виконували заміри у дворі відповідача, він був змушений звернутись до експерта з проханням провести будівельно-технічне дослідження відповідності санітарним, протипожежним і будівельним нормам металевої конструкції колишнього навісу-гаражу, встановленої відповідачем. Вартість експертного висновку складає 2000 грн.

Позивачем неодноразово уточнювався цивільний позов та відповідачем неодноразово надавались заперечення на позов.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2015 року (суддя Гайда-Герасименко О.Д.) по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Гайда-Герасименко О.Д.) від 17.12.2015 року замінено відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_4 по даній цивільній справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2019 року (суддя Гайда-Герасименко О.Д.) витребувано з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради відомості чи відповідає місце розташування металевого навісу-гаражу для зберігання автомобіля, довжиною - 7 м., висотою - 2, м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1; чи не порушує місце розташування цього металевого навісу-гаражу права сусідів та відомості чи знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 будь-які об`єкти нерухомості, або тимчасові споруди та/або самочинне будівництво, які порушують норми ДБН-360-92 чи право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2016 року (суддя Гайда-Герасименко О.Д.) залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в праві користування власністю.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2016 року (суддя Прийомова О.Ю.) прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2016 року дана цивільна справа була передана на розгляд судді Шевчук Ю.В., у зв`язку із перебуванням судді Прийомової О.Ю. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2016 року (суддя Шевчук Ю.В.) дану справу прийнято до провадження.

До суду представником позивача ОСОБА_3 був наданий висновок № 05/02 експертного будівельно-технічного дослідження відповідності санітарним, протипожежним і будівельним нормам розміщення металевих конструкцій каркасу колишнього навісу-гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 , відносно житлового будинку літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 197-211).

06.06.2017 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області була подана заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Справу розглядати за наявними матеріалами.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2017 року (суддя Шевчук Ю.В.) у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - Шаркевич С. В . про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2018 року (суддя Шевчук Ю.В.) цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

30.03.2018 року позивачем була подана уточнена позовна заява (в останній редакції) (а.с. 58-59).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2018 року (суддя Шевчук Ю.В.) зупинено провадження по справі до вирішення питання про відвід судді Шевчук Ю.В. Заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Шевчук Ю.В. передано до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шевчук Ю.В.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2018 року (суддя Прийомова О.Ю.) суддя Шевчук Ю.В. була відведена від розгляду справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 року дана цивільна справа була передана на розгляд судді Заверюсі В.О.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2018 року (суддею Заверюхою В.О.) заявлений самовідвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 року дана цивільна справа була передана на розгляд судді Боярського О.О.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2018 року справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено в загальному порядку.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2018 року зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради (вулиця Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67701) надати у судове засідання, призначене на 23.07.2018 рік о 13.30 год. наступну інформацію: правову позицію третьої особи з приводу спору, який виник між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні власністю; думку виконавчого комітету щодо необхідності приймати участь у розгляді дійсної справи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.07.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу. Провадження по справі зупинено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2018 року провадження по справі поновлено, у зв`язку із поверненням експертом матеріалів без виконання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2019 року закрито підготовче провадження справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - адвокат Тулянцева В.М., яка діє на підставі ордеру, та ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, просили позов задовольнити, з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 . - адвокат Шаркевич С.В., який діє на підставі довіреності, заперечував проти задоволення позовних вимог. Звернув увагу суду на те, що власником земельної ділянки, на якій розташований металевий каркас, належить Білгород-Дністровській міській раді. Позивачем не було надано до суду відповідних доказів, що саме ОСОБА_4 є користувачем даної земельної ділянки. ОСОБА_4 не будувала металевий каркас, встановлений на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про зобов`язання усунути перешкоди в праві користування власністю шляхом зобов`язання знести каркас, заборону вчиняти дії та стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Спосіб захисту цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених чи оспорюваних прав та впив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту порушених (невизнаних) прав міститься в ст. 16 ЦК України та крім цього зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, особа, право якої порушено або оспорено, має право звернутись за захистом свого права не будь-яким способом, а конкретним передбаченим законом способом захисту.

Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч.3 ст. 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З листів Білгород-Дністровської міської ради від 17.04.2015 року № М-483/701, від 14.04.2016 року № 02/15-29-1595/842, від 23.05.2016 року № 02/15-21-2323/1148 вбачається, що земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, на якій побудовано самочинно металевий каркас є територією загального користування та належить Білгород-Дністровській міській раді на праві комунальної власності.

Відповідно до державного акту на право на земельну ділянку 12.08.2008 року серії НОМЕР_1 земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належить ОСОБА_1 . На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок належний позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_2 земельна ділянка площею 0,0522 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою проживає відповідач ОСОБА_4 , що не заперечується обома сторонами по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу серії АР № 10 від 27.02.2015 року, складеного головним спеціалістом управління містобудування та архітектури, вбачається, що ОСОБА_6 на земельній ділянці, яка не відведена згідно чинного законодавства, самочинно побудував навіс та не влаштував інженерно-технічні заходи відведення атмосферних опадів з даху будівлі на територію загального користування домоволодіння АДРЕСА_2 .

Постановою № 25/05-15 адміністративної комісії виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 17.03.2015 року ОСОБА_6 , 1960 року народження , який проживає за адресою: АДРЕСА_1, був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів» за фактом самовільного будівництва ОСОБА_6 навісу та не влаштування інженерно-технічних заходи відведення атмосферних опадів з даху будівлі на територію загального користування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . На ОСОБА_6 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Таким чином, саме ОСОБА_6 самочинно побудував навіс та не влаштував інженерно-технічні заходи відведення атмосферних опадів з даху будівлі на територію загального користування домоволодіння АДРЕСА_2 .

Позивачем було надано до суду клопотання, в якому остання зазначила, що на підставі договору дарування від 26.12.1996 року, відповідно до якого дарувальник ОСОБА_6 , обдарований ОСОБА_4 , житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ухвалою суду від 17.12.2015 року ОСОБА_6 був замінений на належного відповідача - ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У розумінні частини першої ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно з ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно п.п.5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Суд враховує доводи позивача, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи про самочинне будівництво ОСОБА_6 навісу на території загального користування домоволодіння АДРЕСА_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та встановлені на підставі них обставини підтверджують, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у праві ОСОБА_1 користуватись своєю власністю - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3, шляхом знесення металевого каркасу, встановленого на земельній ділянці, по АДРЕСА_1 , пред`явлені до неналежного відповідача ОСОБА_4 , яка не є особою, що вчинила будівництво навісу на території загального користування домоволодіння за вказаною адресою. Як вже було зазначено вище у відповідності до статті 376 ЦК України самочинне будівництво, яке порушує права інших осіб, підлягає перебудові або знесенню саме особою, яка його здійснила.

Суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановив, що жодних доказів, які б вказували та підтверджували порушення прав та інтересів позивача шляхом зведення самочинно побудованого металевого каркасу саме відповідачем ОСОБА_4 , суду не надано, а тому дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи відносини, які склалися між сторонами з приводу користування земельною ділянкою загального користування, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо заборони ОСОБА_4 встановлювати будь-які споруди з порушенням норм ДБН на земельній ділянці по АДРЕСА_1 навпроти вікон ОСОБА_1 задля забезпечення захисту права власності позивача.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, перш за все, гарантується Конституцією України (ст. 32, 56, 62).

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З огляду на те, що судом не було встановлено в діях відповідача протиправного діяння по відношенню до позивача, наслідоком яких є спричинення моральної шкоди позивачу, наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням (бездіяльності) заподіювача, а тому підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у суду немає. Вказані вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем у справі з приводу правовідносин, які склалися щодо самовільного зведеного металевого каркасу, у задоволенні вказаних вимог позивачу було відмовлено, а отже підстав для стягнення витрат понесених позивачем у вигляді оплати за проведення експертизи в сумі 2000 грн. з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 23 376, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 258, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про зобов`язання усунути перешкоди в праві користування власністю шляхом зобов`язання знести каркас, заборону вчиняти дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 встановлювати будь-які споруди з порушенням норм ДБН на земельній ділянці по АДРЕСА_1 навпроти вікон ОСОБА_1 .

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 12.04.2019 року.

Суддя: О.О.Боярський