Дата документу 08.04.2019 Справа № 554/445/17
Провадження №2/554/55/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі Гребенюк С.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (розпискою) , -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики (розпискою). В якій прохав : стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, борг у сумі 2 032 702 (два мільйони тридцять дві тисячі сімсот дві) грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 8 000, 00 гривень (т.1 а.с.2, 3).

24січня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. Призначено розгляд на 01 лютого 2017 року (т.1 а.с.12).

16 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. В якій прохав : стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, борг у сумі 4 510 011 грн. з урахуванням індексу інфляції; стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 10 220,92 грн. грошові кошти в сумі трьох відсотків річних від простроченої суми боргового зобовязання; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 8 000, 00 гривень (т.1 а.с.25, 26).

19 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. В якій прохав : стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, борг у сумі 4 375 106 грн.; стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 10 220,92 грн. грошові кошти в сумі трьох відсотків річних від простроченої суми боргового зобовязання; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 8 000, 00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 07.12.2016, ОСОБА_3, громадянин України, паспорт серії КН 490113, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02.10.1997, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, під розписку позичив у ОСОБА_1, громадянина України, паспорт серії КО 067666 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10.03.2000, індивідуальний номер НОМЕР_2, грошові кошти у розмірі 4 425 106, 00 (чотири мільйони чотириста двадцять пять тисяч сто шість) грн., частину з яких в сумі 2 032 702, 00 (два мільйони тридцять дві тисячі сімсот дві) грн. строком до 15.01.2017, а залишок суми строком до 15 березня 2017 року. Станом на 18.01.2017 ОСОБА_3 ухиляється від поверхня суми боргу, чим порушив взяті не себе зобов»язання. Станом на 16.03.2017 термін сплати другої частини суми коштів зазначених в борговій розписці ОСОБА_3 настав, а боргові зобов»язання останнім не виконані. В період з 27.03.2017 по 28.03.2017 ОСОБА_3, з рахунку належного його дружині ОСОБА_6, перерахував на рахунок ОСОБА_1 відкритий в ПАТ КБ Приватбанк грошові кошти в сумі 50 000 грн. в рахунок погашення зазначеної вище заборгованості (квитанція № від 27.03.2017 на суму 10 000 грн. та квитанція №Р24А201301028А25278 від 28.03.2017 на суму 40 000 грн.), в зв»язку з чим зменшує позовні вимоги (т.1 а.с.53, 54).

25 липня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4, та зупинено провадження у справі. (т.1 а.с. 115).

25 квітня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі. Розглядсправипроводитив порядку загальногопозовногопровадження. Призначеносправу до розгляду в підготовчомузасіданні на 25 травня 2018 року (т.1 а.с.130).

25 травня 2018 року ухвалою суду відкладено засідання у справі. Призначено засідання на 26 червня 2018 року (т.1 а.с.138).

27 червня 2017 року ОСОБА_3 надав суду заперечення В яких зазначив, що позовна заява мотивована ОСОБА_1 тим, що нібито останній дав відповідачу під розписку в борг кошти в сумі понад чотири мільйони гривень. З заявленими позовними вимогами категорично не погоджується. Вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. 05 вересня 2016 року установчими зборами засновників ТОВ «Мультіплат» згідно проколу № 1/2016 створено ТОВ «Мультіплат» , сформовано статутний капітал та призначено його, ОСОБА_3 на посаду директора ТОВ «Мультіплат» з 05.09.2016 згідно наказу від 05.09.2016 за № 1 ТОВ «Мультіплат». Єдиним засновником ТОВ «Мультіплат» був ОСОБА_1, що підтверджується протоколом №1/2016 установчих зборів засновників ТОВ «Мультіплат». Основним видом діяльності ТОВ «Мультіплат» була діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Так, окрім торгівлі іншими товарами товариство надавало послуги повязані з системою електронних грошей внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «ГлобалМані». 01 жовтня 2016 року між ТОВ «Юні трейд» та ТОВ «Мультіплат» укладено договір № EG - 01 - 10-2016, предметом договору були взаємовідносини замовника та виконавця в системі електронних грошей внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «ГлобалМані» шляхом надання замовником у розпорядження виконавця засобів поповнення електронних гаманців користувачів в межах ліміту виконавця для подальшого надання їх користувачам. Так, кошти отримані ТОВ «Мультіплат» від виконання умов вказаного договору зараховувались на рахунок ТОВ «Мультіплат» відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» та в подальшому за вказівкою ОСОБА_1 частково перераховувались на його, ОСОБА_3 депозитний рахунок, з якого останній на підставі виданих банківських доручень знімав кошти, якими в подальшому розпоряджався. На початку грудня 2016 року, а саме 07.12.2016 ОСОБА_1 як засновник ТОВ «Мультіплат» викликав мене до себе у кабінет та повідомив, що якщо я хочу працювати в ТОВ «Мультіплат» на посаді директора то йому як єдиному засновнику ТОВ Мультіплат» необхідно гарантувати можливість отримання коштів які будуть надходити від виконання умов вказаного вище договору за грудень 2016 року, січень, лютий та березень 2017 року, шляхом написання розписки про начебто отримання 4 425 106 грн. Вважає вказану розписку недійсною, написану під тиском, веденням в оману та на вкрай невигідних умовах. 22 червня 2017 року ним, ОСОБА_3 подано до Київського районного суду м. Полтави позовну заяву про визнання розписки недійсною. Прохає відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 коштів згідно розписки в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог (т.1 а.с.69-72).

27 вересня 2018 року заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (розпискою) - задоволено повністю (т.1 а.с.226-228).

29 листопада 2018 року до суду подана заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27.09.2018 у справі № 554/445/17(т.1 а.с. 234-236).

27 грудня 2018 року ухвалою суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (розпискою) від 27.09.2018 у справі №554/445/17 задоволено. Відмовленоу поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішенняОктябрського районного суду м. Полтавивід 27.09.2018 у справі №554/445/17.Скасовано заочне рішенн явід 27.09.2018 у справі №554/445/17. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено розгляд у підготовчому судовому засіданні цивільної справи на 30 січня 2019 року (т.1 а.с. 256-258).

28 січня 2019 року ОСОБА_3 надав суду заперечення у справі. В якому прохав: відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 коштів згідно розписки в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Зазначив, що вказана позовна заява мотивована ОСОБА_1 тим, що нібито останній дав йому, ОСОБА_3 під розписку в борг кошти в сумі понад чотири мільйони гривень. З заявленими позовними вимогами категорично не погоджуюсь, вважаю їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. 05 вересня 2016 року установчими зборами засновників ТОВ «Мультіплат» згідно проколу № 1/2016 створено ТОВ «Мультіплат» код , сформовано статутний капітал, призначено його, ОСОБА_3 на посаду директора ТОВ «Мультіплат», засновник ТОВ «Мультіплат» ОСОБА_1 Основний видом діяльності ТОВ «Мультіплат» - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Орім торгівлі іншими товарами товариство надавало послуги повязані з системою електронних грошей внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «ГлобалМані». 01 жовтня 2016 року між ТОВ «Юні трейд» та ТОВ «Мультіплат» укладено договір № EG - 01 - 10-2016, предметом договору були взаємовідносини замовника та виконавця в системі електронних грошей внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «ГлобалМані» шляхом надання замовником у розпорядження виконавця засобів поповнення електронних гаманців користувачів в межах ліміту виконавця для подальшого надання їх користувачам. Кошти отримані ТОВ «Мультіплат» від виконання умов вказаного договору зараховувались на рахунок ТОВ «Мультіплат» відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» та в подальшому за вказівкою ОСОБА_1 частково перераховувались на його, ОСОБА_3 депозитний рахунок, з якого останній (ОСОБА_1П.) та його син на підставі виданих банківських доручень знімали кошти, якими в подальшому розпоряджалися. Обіг коштів був значним, частина коштів зараховувалась на його, ОСОБА_3 депозитний рахунок. Як спосіб забезпечення отримання кошів від ТОВ «Мультіплат» ним, ОСОБА_3 була написана розписка про начебто отримання 4 425 106 грн. Як до написання розписки так і після звільнення з посади директора ТОВ «Мультиплат» ОСОБА_1 постійно йому, ОСОБА_3 погрожував, моїм батькам, звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочин, буцімто він, ОСОБА_3 перераховував кошти ТОВ «Мультіплат» на свій депозитний рахунок та в подальшому ними розпоряджався, не врахувавши при цьому, що кошти ним самим в подальшому і перераховувались на його рахунок згідно окремо виданих мною доручень. Прохав відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 коштів згідно розписки в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. (т.2 а.с. 2-5).

30 січня 2019 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_3 про витребування інформації щодо джерела походження коштів повернуто без розгляду, клопотання про розкриття банківської таємниці та витребування доказів - задоволено.Закрито підготовче засідання у справі. Призначено по суті засідання на 27 лютого 2019 року(т.2 а.с. 24-26).

27 лютого 2019 року ОСОБА_3 надав суду письмові пояснення у справі В яких зазначив, що з заявленими позовними вимогами категорично не погоджується, вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенню. Так, написана ним, ОСОБА_3 спірна розписка в звязку з відсутністю самого факту передачі коштів в борг не містить умови про отримання коштів саме в борг. Спірна розписка написана 07.12.2016, але жодної інформації щодо дати отримання коштів вона не містить, оскільки самого факту передачі коштів не було. Згідно зі змістом спірної розписки та додатку до неї передано кошти в розмірі 4 425 106 грн., не 4 450 000 грн., не 4 500 000 грн., а сума яка складається з 25 106 гривень, тобто розписка привязана до якоїсь конкретної ситуації на яку він, ОСОБА_3 посилається як на обгрунтування своїх заперечень. Сума коштів яку нібито ОСОБА_1 передав йому, ОСОБА_3 згідно розписки та додатку до неї становить 4 425 106 грн., при цьому нотаріально посвідчений договір позики не укладався, хоча сума є занадто великою. Причини не укладення нотаріального договору позики ОСОБА_1, а ні в поясненнях а ні в позовній заяві не вказуються. Причиною не укладення нотаріально посвідченого договору позики була відсутність самого факту передачі грошей. 03 травня 2017 року ОСОБА_1 подає до Полтавського РВП ГУ НП в Полтавській області заяву про вчинення ним, ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме заволодіння коштами ТОВ «Мультіплат» зловживаючи службовим становищем. Підтвердженням безгрошівності розписки та наявності зобовязань повязаних з діяльністю ТОВ «Мультіплат» є факт перебування його, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 в трудових відносинах як до написання спірної розписки та додатку до неї так і після цього. Будучи засновником ТОВ «Мультіплат» - підприємства з мільйонними прибутками, ОСОБА_7 надавав вказівки перераховувати кошти (прибуток підприємства) на його, ОСОБА_3 депозитні рахунки, які в подальшому знімав разом зі своїм сином ОСОБА_8 згідно банківських доручень. Сума коштів як видно з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» витребуваної на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави, перевищує вісім мільйонів гривень, які в день їх надходження чи максимум на наступний день знімались відповідачем чи його сином. В дійсності факту передачі коштів від ОСОБА_1 не було, а розписка видана на забезпечення виконання зобовязання щодо перерахування коштів від діяльності ТОВ «Мультіплат» ОСОБА_1, в звязку з чим прохає відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог (т.2 а.с.38-41).

26 березня 2019 року ухвалою суду призначено розгляд справи на 08 квітня 2019 року (т.2 а.с. 103-105).

В судове засідання зявилися позивач ОСОБА_1 та представник позивача за ордером ОСОБА_2, котрі позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судове засідання зявилися відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача за ордером ОСОБА_4, котрі відносно позовних вимог заперечували повністю.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що 07.12.2016, ОСОБА_3, під розписку позичив у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 425 106 грн., частину з яких в сумі 2 032 702 грн. строком до 15.01.2017, а залишок суми строком до 15 березня 2017 року.

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконав не повернувши 15.01.2017, 15.03.2017 кошти у повному розмірі на вимогу ОСОБА_1 з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу зазначеної розписки (т.1 а.с.29).

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено 07.12.2016 договір позики, що підтверджується оригіналом розписки, котра надана суду ОСОБА_1 (т.1 а.с.29).

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1 виконав передавши кошти ОСОБА_3, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу зазначеної розписки (т.1 а.с.29).

В період з 27.03.2017 по 28.03.2017 ОСОБА_3, з рахунку належного його дружині ОСОБА_6, перерахував на рахунок ОСОБА_1 відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 50 000 грн. в рахунок погашення зазначеної вище заборгованості, що підтверджується копією : квитанції № від 27.03.2017 на суму 10 000 грн.; квитанції №Р24А201301028А25278 від 28.03.2017 на суму 40 000 грн. (т.1 а.с.56, 57).

Таким чином, залишок боргу становить (4 425 106- 50 000) 4 375 106 грн., оскільки ОСОБА_3 27, 28 березня 2017 року повернув ОСОБА_1 50 000 грн.

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконав не повернувши всю суму коштів на вимогу ОСОБА_1 з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки (т.1 а.с.29).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 залишок основної суми боргу у розмірі 4 375 106 грн.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України має право вимагати від відповідача 3% річних на загальну суму 10 220 грн. 92 коп., згідно розрахунку заборгованості (а.с.27, 28).

На підставі викладеного, борг за договором позики від 07.12.2016 становить : залишок основної суми боргу у розмірі 4 375 106 грн. та 3% річних на загальну суму 10 220 грн. 92 коп.

У відповідності з вимогами ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були ним одержані у меншій кількості ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

У справі № 6-63 цс13 , № 6-50 цс 16 та в інших справах Верховний Суд України зробив правовий висновок у відповідності до якого : «Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору , але й факту передачі грошової суми позичальнику».

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суду ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження своїх заперечень.

Крім того, 18.04.2018 рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552/3846/17 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним відмовлено. Рішення набрало чинності 20 вересня 2018 року (т.1 а.с.147-148, 214-219).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 залишок основної суми боргу у розмірі 4 375 106 грн. та 3% річних на загальну суму 10 220 грн. 92 коп.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 8 000 грн. (т.1 а.с.1).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Також стягнути з ОСОБА_3 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81,130,131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (розпискою) - задовольнити повністю.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02 жовтня 1997 року на користь громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії КО 067666 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 березня 2000 року, суму боргу в розмірі 4 375 106 (чотири мільйони триста сімдесят п»ять тисяч сто шість) грн., три відсотки річних - 10 220 (десять тисяч двісті двадцять) грн. 92 (дев»яносто дві) коп., судовий збір у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн., всього 4 393 326 (чотири мільйони триста дев»яносто три тисячі триста двадцять шість) грн. 92 (дев»яносто дві) коп.

Складання поновного тексту відкладено на 10 (десять) днів 17 квітня 2019 року.

Позивач громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії КО 067666 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 березня 2000 року.

Відповідач громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02 жовтня 1997 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний тест рішення складено 17 квітня 2019 року.

Суддя І.О.Блажко