328/3473/18
23.04.2019
23 квітня 2019 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Токмак справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки зі спільної часткової власності,
На розгляд справи в судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
1/2 частини вищезазначеної земельної ділянки належала ОСОБА_3, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 933460, виданим Токмацькою районною державною адміністрацією 29.03.2010.
Після смерті ОСОБА_3 належну їй Ѕ частину земельної ділянки позивач успадкував за рішенням суду від 13.03.2018, справа №328/3059/17, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.05.2018 №122412705.
Інша половина спірної земельної ділянки належить відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 933459 виданим Токмацькою районною державною адміністрацією 29.03.2010.
Для вільного користування та володіння своєю власністю позивачу необхідно виділення належної частки із складу спірної земельної ділянки.
Проте, позивач не може вирішити вищезазначене питання шляхом звернення до нотаріуса з метою укладання договору поділу земельної ділянки в силу того, що без згоди іншого співвласника земельної ділянки це зробити не можливо, а фактичне місце проживання ОСОБА_2 позивачу не відомо.
У зв'язку з цим позивач не має можливості вільно розпоряджатися земельною ділянкою, не може укласти будь-яку угоду щодо землі, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свого законного інтересу.
- від точки 1 до точки 2 протяжністю 26,34 м;
- від точки 2 до точки 3 протяжністю 54,00 м;
- від точки 3 до точки 4 протяжністю 11,30 м;
- від точки 4 до точки 5 протяжністю 610,52 м;
- від точки 5 до точки 6 протяжністю 27,88 м.
Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до змісту ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.
Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Згідно з ч.3, 4 ст.88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Відповідно до вимог ч.1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно з ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до статті 25 Закону України Про землеустрій, документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок.
Відповідно до статті 26 Закону України Про землеустрій, розробниками документації із землеустрою є, крім інших, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
План-схему поділу розроблено інженером-землевпорядником ОСОБА_4О, яка має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №010456, тому проведення експертизи у справі щодо поділу земельної ділянки є не доцільним, оскільки додаткових спеціальних знань для її поділу навпіл не вимагається.
Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та ст.ст.358, 364, 367 ЦК України, ст.88 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки зі спільної часткової власності - задовольнити.
- від точки 1 до точки 2 протяжністю 26,34 м;
- від точки 2 до точки 3 протяжністю 54,00 м;
- від точки 3 до точки 4 протяжністю 11,30 м;
- від точки 4 до точки 5 протяжністю 610,52 м;
- від точки 5 до точки 6 протяжністю 27,88 м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п.15, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, паспорт громадянина України СА 229878, виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 12.12.1996, зареєстроване місце проживання: 71706, Запорізька область, місто Токмак, вулиця Володимирська, будинок 164-а.

Відповідач: ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: 71709, рнокпп НОМЕР_2, Запорізька область, місто Токмак, вулиця Л.Толстого, будинок 96.

Суддя: