Справа № 645/5222/18
Провадження № 2/645/343/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
секретарі судового засідання - Ятлової Ю.В., Савченко В.Ю., Росада І.І.
за участю позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, який в подальшому уточнила, до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовувала тим, що 06 листопада 2007 року вона взяла під опіку, на той час малолітнього онука ОСОБА_5 та неповнолітнього онука ОСОБА_4 , який на той час мав прізвище ОСОБА_6 . Відповідне рішення було прийнято виконавчим комітетом Орджонікідзевського району в місті Харкові ради №235/6 від 06 листопада 2007 року. Опіку вона вимушена була оформити у зв`язку з тим, що відповідача ОСОБА_3 було засуджено на тривалий термін. 21 листопада 2008 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова ОСОБА_3 . було позбавлено батьківських прав відносно її дітей та стягнуто аліменти.
З 2011 року позивач та третя особа ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 . Разом із позивачем в цій квартирі проживають її онук ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_3 ..
Протягом двох років, з дати купівлі даної квартири, позивач зареєструвала в квартирі відповідачів, та впустила до квартири жити. Однак вже протягом п`яти років відповідачі не дають їй та її молодшому онуку спокою. Протягом усього часу відповідачі зловживають алкоголем, займаються крадіжками, виносять все з квартири та продають. Відповідачі жодним чином в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймають. Проживання разом з відповідачем ОСОБА_3 є нестерпним, на прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляє, а тому вона змушена подати до суду заяву про виселення відповідача ОСОБА_3 , яка порушує право на спокійне життя, завдає моральних страждань та негативно впливає на неповнолітню дитину. Також зазначила, що відповідач ОСОБА_4 за вище вказаною адресою не проживає вже більше року, він проживає окремо. Він також жодним чином в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає їй значних матеріальних збитків. ОСОБА_4 зловживає алкоголем, займається крадіжками, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, погано впливає на свого молодшого брата. Позивач просила виселити ОСОБА_3 , з квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, пояснивши, що спірна двохкімнатна квартира належить їй та її онуку ОСОБА_2 на праві власності. Коли її доньку ОСОБА_3 позбавили волі за вчинення злочину, вона забрала онуків до себе та оформила опіку. Відповідачка ОСОБА_3 погрожує їй, виносить речі із квартири, побила посуд, викрала золоті прикраси, негативно впливає на свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , вживає з ним спиртні напої, онук вимагає у неї гроші. Вона неодноразово зверталась в поліцію та прокуратуру, але ніяких заходів не було вжито. ОСОБА_4 не мешкає в спірній квартирі приблизно 2 роки, пішов з квартири добровільно, так як має свою сім`ю, речей його в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачує.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали.
Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
Третя особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та пояснив, що в спірній квартирі він не мешкає, але приїзджає 2 рази на місяць, коли кличе бабуся. ОСОБА_3 погрожує йому, його матері. В спірній квартирі мешкає позивач по справі, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не мешкає. .
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила суду, що працює разом із позивачкою, знайомі приблизно 3 роки. Повідомила, що буває в гостях у квартирі позивача, відповідача ОСОБА_4 взагалі ніколи в квартирі не бачила, знає, що в квартирі мешкає позивач з неповнолітнім онуком ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_3 .. В родині постійно виникають конфлікти, відповідачка ОСОБА_3 налаштовує неповнолітнього ОСОБА_8 проти позивача. Їй відомо, що неповнолітній ОСОБА_8 пропускає заняття в училищі, вживає спиртні напої. В основному те, що відбувається в квартирі їй відомо, зі слів позивача.
В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив суду, що він є сином позивача, мешкає він окремо, але приходить до спірної квратири. Відповідачка ОСОБА_3 поводить себе агресивно, не працює, не сплачує комунальні послуги, веде аморальний спосіб життя, відбувала покарання в місцях позбавлення волі, погрожує та ображає позивача. Відповідач ОСОБА_4 в спірній квартирі взагалі не мешкає. Відповідачка ОСОБА_3 негативно впливає на свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , забирає в нього допомогу, що виплачує держава. Також зазначив, що відповідачка ОСОБА_3 вже давно продала кімнату за адресою: АДРЕСА_2 , що їй належала.
Суд, вислухавши пояснення позивача, третю особу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
В судовому засіданні, з пояснень учасників процесу, встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є донькою позивача ОСОБА_1 , документів підтверджуючих рідство, а саме копії свідоцтва про народження, надано не було.
Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 28.08.2018 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_11 ..
Спірна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належить позивачу ОСОБА_1 в розмірі 3/5 частин та ОСОБА_2 в розмірі 2/5 частин на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2011 року, посвідченого 04.03.2011 року ПН ХМНО Грішаковою О.В., р. № 374, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та Витягом про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28.03.2011 року, номер запису В-4068.
Згідно копії рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради від 06.11.2007 року № 235/6 «Про призначення піклування над неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та опіки над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ", ОСОБА_1 було призначено піклувальником над неповнолітнім онуком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікуном над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вирішено зберегти житло за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.11.2008 року відповідачка ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньго сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було стягнуто аліменти на утримання дітей.
Позивач через канцелярію надала суду копії виписок із медичної картки стаціонарного неповнолітнього хворого ОСОБА_7 , за період 2008, 2009, 2011, 2012, 2013 роки, із заначенням діагнозу неповнолітнього ОСОБА_13 В судовому засіданні позивач зазначила, що наявні у онука захворювання з`явились з вини відповідача ОСОБА_3 та її співмешканця, які завдали тілесних ушкоджень дитині, але зазначені обставини не підтверджуються будь-якими доказами, що також відображено і в виписці із історії хвороби.
Відповідачка ОСОБА_3 дійсно перебувала в місцях позбавлення волі з 2014 по 2016 рік, що підтвержується копією довідки про звільнення.
Судом встановлено, що позивач неодноразово зверталась із заявами до поліції з проханням вжити заходи до її доньки ОСОБА_3 , за викрадені речі, але в подальшому перевірку за даною заявою просила припинити, що підтверджується висновком за результатами перевірки від 13.09.2018 року. А також зверталась щодо вжиття заходів до ОСОБА_3 за підбурювання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 на злочинні дії. Висновком за результатами перевірки заяви від 14.12.2016 року, вжитими заходами встановити та зафіксувати факти правопорушень з боку ОСОБА_3 , які могли мати кримінальний або адміністративний характер не виявилось можливим, перевірку було припинено.
Згідно ст. 9 ЖК України - громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організаці
Згідно ст.. 109 ЖК України - виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 ..
Згідно ст. 114 ЖК України - з наданням іншого жилого приміщення може бути виселено: громадян, позбавлених батьківських прав, якщо вони проживають спільно з дітьми, відносно яких позбавлені батьківських прав.
В судовому засіданні встановлено, що іншого житла відповідачка ОСОБА_3 не має, кімната, яка належала їй на праві власності, як повідомили учасники процесу, була продана, обставини, щодо негативного впливу відповідачки на свого неповнолітнього сина будь-якими доказами, крім пояснень позивача, не були підтвердженні.
Доказів на підтвердження того, що до відповідачки були застосовані будь-які заходи попередження, чи громадського впливу щодо недопущення протиправної поведінки, порушення останньою правил суспільного співжиття або заборонні приписи, не надано.
Докази на підтвердження посилання позивача на те, що відповідач здійснює дії, направлені на негативний вплив на неповнолітню дитину, а також наявність іншого житла у відповідачки, суду не надані. Судом встановлено, що кімната за адресою: АДРЕСА_2 , що належала відповідачці продана, відомостей щодо наявності іншого житла надано не було, тому у задоволенні позову в частині виселення відповідачки ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Що стосується позовних вимог про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням відповідача ОСОБА_4 , то суд вважає в цій частині позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.. 150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другійстатті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_4 більше року в спірній квартирі, відсутність його речей та не сплати відповідачем комунальних платежів, було підтверджено в судовому засіданні, дослідженими доказами.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживає, квартиру звільнив та втратив інтерес до цього житла, не цікавиться житлом, речей його в квартирі не має.
Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, оцінюючи в сукупності отримані докази у судовому засіданні, суд находить достовірно встановленим, що відповідач ОСОБА_4 більше року без поважних причин в спірному жилому приміщенні не проживає, в зв`язку з чим, суд вважає, що він втратив право користування спірною квартирою та вважає можливим визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 ,тому позов підлягає частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції від 08 жовтня 2018 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача, пропорціонально задоволеним вимогам в розмірі 704,80 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 704,80 грн., на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлений 18 травня 2019 року.
Суддя - І. В. Ульяніч