ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Херсон

Справа №766/3371/19

Провадження №22-ц/819/752/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

суддів: Бугрика В.В.,

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу комунального підприємства «Таврійський» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Майдан С.І., у справі за позовом Херсонської міської ради до державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни, треті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради, ліквідатор Комунального підприємства «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року Херсонська міська рада звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни, треті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради, ліквідатор Комунального підприємства «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Позов мотивований тим, що згідно рішення державного реєстратора Савченко К.М. від 19 листопада 2018року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44156472, 44156207 від 21 листопада 2018р. та внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №29020932 та №29020721, яким визначено, що на праві господарського відання користувачем нерухомого майна, розташованого за адресою м.Херсон, вул.Карбишева, 19, яке на праві власності належить Херсонській міській раді, є КП «Таврійський».

Позивач стверджує, що міською радою не приймалося рішення про передачу КП «Таврійський» нерухомого майна на праві господарського віддання.

Зареєстроване за КП «Таврійський» право на спірне нерухоме майно унеможливлює для позивача розпорядження своєю власністю та створює для ліквідатора комунального підприємства можливість реалізації цього майна.

Позивач вважає, що перехід прав на нерухоме майно на підставі рішень державного реєстратора Савченко К.М. відбувся з порушенням норм діючого законодавства, з приводу чого Херсонська міська рада просила скасувати оспорювані рішення державного реєстратора від 21 листопада 2018року та скасувати записи про інші речові права від 19 листопада 2018року.

19 лютого 2018року позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою :м.Херсон, вул. Карбишева, 19 та заборони його відчуження.

Заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09 лютого 2018року відкрито провадження у справі про банкрутство КП «Таврійський», яке постановою суду від 26 вересня 2018року визнано банкрутом та відносно підприємства відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09 лютого 2018року до справи залучений організатор аукціону з продажу майна банкрота - товарна біржа «Елада», яка листом від 07 лютого 2019року повідомила позивача про відчуження майна комунального підприємства КП «Таврійський».

Вказавши про можливість реалізації на аукціоні, серед іншого, майна Херсонської міської ради, що утруднить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, позивач просив вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22лютого 2019року заява про забезпечення позову задоволена.

Постановлено накласти арешт на майно Херсонської міської ради, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Карбишева, 19, а саме: автостоянку: літ.О - будівлю охорони, літ.Т - туалет, літ.Ч,Ш,Щ,Ю - навіси, огорожу 1, 2,3; будівлі та споруди: частину адміністративної будівлі А, 1046,1 кв.м; будівлю охорони И, 44,1 кв.м, склад Р, 12,4 кв.м, склад У, 7,3 кв.м, склад Ф, 10 кв.м, склад М, 50 кв.м, навіс К, навіс Н, бокс Д, 224,8 кв.м, бокс Л, 525,5 кв.м, склад-майстерню П, 1312,9 кв.м, склад X, 321,7 кв.м, огорожу №1-8.

Заборонено Товарній біржі "Елада", ліквідатору Комунального підприємства «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради Ляшку Олександру Віталійовичу здійснювати відчуження вказаного майна, що належить Херсонській міській раді, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Карбишева, 19

В апеляційній скарзі КП «Таврійський», посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 22 лютого2019року скасувати та прийняти нове рішення про відмову Херсонській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що ухвала суду від 22 лютого 2019року стосується прав та інтересів комунального підприємства, якого до участі у справі не залучено. Також не вирішено питання про залучення товарної біржи «Елада», хоча оскаржуваною ухвалою біржі заборонено проводити відчуження нерухомого майна.

При постановлені ухвали суд першої інстанції не врахував, що відносно підприємства господарським судом відкрита ліквідаційна процедура та відповідно до вимог ст. 38 ч.1 абз.7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

У відзиві на апеляційну скаргу Херсонська міська рада, вказавши на законність та обґрунтованість ухвали суду від 22 лютого 2019року, просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Таврійський» закрити, пославшись на те, що підприємство не є стороною по справі, та не доведено порушення його прав ухвалою про забезпечення позову.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник КП «Таврійський» - адвокат Хромченко О.С. просила апеляційну скаргу задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Ліквідатор Комунального підприємства «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради Ляшко О.В. визнав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Вершина С.С. при розгляді апеляційної скарги поклалася на розсуд суду та пояснила, що Відділ здійснює лише реєстраційні дії на підставі постановлених судом рішень.

Державний реєстратор Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К.М. та представник Херсонської міської ради в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, про день, час та місце розгляду справи обізнані, про що свідчать звіти про доставку сторонам судових повісток на офіційну електрону адресу відповідно до ст.128 ч.6 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою та другої статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також шляхом забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

Згідно наданих судом виділених матеріалів справи встановлено, що виниклий спір у справі стосується законності прийняття державним реєстратором рішень про реєстрацію речових прав за комунальним підприємством «Таврійський» на нерухоме майно, яке розташовано за адресоюм.Херсон, вул. Карбишева, 19.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а також заборони його відчуження, оскільки такі види забезпечення позову у найбільший мірі спрямовані на забезпечення предмету оскаржуваних рішень та є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом із цим, поза увагою суду залишилося те, що речове права на нерухоме майно зареєстровано за КП «Таврійський», а, отже, вжитті судом заходи забезпечення позову стосуються прав та інтересів підприємства, яке до участі у справі не залучено.

Згідно ст.352 ч.1 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Наведене свідчить, що КП «Таврійський», прав та інтересів якого стосується вирішення судом питання про забезпечення позову, має право, як на апеляційне оскарження судового рішення, так і бути залученим до участі у справі, в якій оскаржуються його речові права.

Виділені матеріали свідчать, що до участі у справі залучений в якості третьої особи ліквідатор комунального підприємства, а не підприємство.

При розгляді клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції не встановив, чи існує спір саме між сторонами справи, вказаними позивачем у позовній заяві, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018року у справі №823/2042/16.

При цьому слід зауважити, що суд апеляційної інстанції, згідно наданих повноважень, позбавлений процесуальної можливості щодо залучення до участі у справі сторін та визначення кола учасників справи.

Також, заборонивши відчуження нерухомого майна товарній біржі «Елада», поза увагою суду залишилася та обставина, що біржа не є стороною по справі, питання про її залучення не вирішувалося.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд не дав оцінку відкритій судом господарської юрисдикції ліквідаційній процедурі щодо комунального підприємства, речове право якого оскаржується; не встановив обсяг майна підприємства, відносно якого скасовано арешти у господарській справі №923/1194/17 та накладення нових арештів не передбачено з огляду на положення ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тощо.

За наведених обставин та на підставі виділених матеріалів, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом вимог процесуального закону під час вирішення питання про забезпечення позову, які не можуть бути усунені в ході апеляційного розгляду апеляційної скарги, а тому оскаржувана ухвала від 22 лютого 2019року підлягає скасуванню, з передачею справи до суду першої інстанції для розгляду заяви позивача про забезпечення позову по суті.

Керуючись 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Таврійський» задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2019 року про забезпечення позову скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви Херсонської міської ради про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 22 квітня 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: В.В. Бугрик

Л.А. Приходько