КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Камінської Є.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року, постановлену у складі судді Козлова Р.Ю., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів на дитину та поділ спільного сумісного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року матеріали позовної заяви передано для розгляду до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 41 Пленуму №3 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів на дитину та поділ спільного сумісного майна подружжя.

При цьому, пред`являючи позовні вимоги про поділ сумісного майна подружжя, вона вказувала, що місцезнаходження спірного майна є Донецька область , місто Слов`янськ , тобто майно територіально відноситься до міста Слов`янська Донецької області.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність направлення даної справи на розгляд до Слов`янського районного суду Донецької області - за місцезнаходженням майна.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачкою була подана заява про відмову від частини позовних вимог: про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та поділ спільного сумісного майна подружжя, й закриття провадження у справі у цій частині позовних вимог, та про необхідність здійснювати розгляд даної справи лише у частині позовних вимог про визначення проживання малолітнього сина - ОСОБА_4 , оскільки рішенням Слов`янського міськрайоного суду Донецької області позовні вимоги про розірвання шлюбу та про поділ майна вже були вирішені, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що ухвала суду про передачу даної справи на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області постановлена 27 червня 2019 року, а із заявою про відмову від частини позовних вимог ОСОБА_2 звернулась 17 липня 2019 року, тобто уже після постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції передчасно постановив оскаржувану ухвалу, оскільки позивачка мала намір продовжувати розгляд справи в Печерському районному суді м. Києва в частині вимог про визначення місця проживання малолітнього сина сторін, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються за Законі, оскільки цивільним процесуальним законодавством не передбачений розгляд позовних вимог про визначення місця проживання дитини за вибором позивача у відповідності зі ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, постановлена судом першої інстанції ухвала відповідає вимогам процесуального закону й не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 24 вересня 2019 року

Головуючий:

Судді: