Справа № 278/498/19
Провадження №2/278/575/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації до ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про вилучення дітей із сім'ї, -

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського районного суду Житомирської області звернувся орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про вилучення дітей із сім'ї.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є матірю неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько дітей відбуває покарання у ДУ «Житомирська виправна колонія №4». Діти перебувають на первинному обліку служби у справах дітей Житомирської РДА як такі, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік даних дітей стало неналежне виконання їх матірю батьківських обовязків по їх вихованню, остання має високий ступінь втрати здоровя внаслідок тривалої хвороби, батько відбуває покарання у ДУ «Житомирська виправна колонія №4».

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшли лікування в Житомирському обласному протитуберкульозному диспансері, під час лікування неодноразово залишали заклад, втікали додому, але згодом поверталися. Відповідачка відмовляється відправити своїх дітей на подальше лікування та оздоровлення, чим наражає їх на небезпеку здоровя.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача із вимогами про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 13 березня 2019 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк встановлений судом.

У строк, визначений вищевказаним судовим рішенням від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також на адресу суду не надійшли.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки.

Представник третьої особи надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвами про народження батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.5-6).

Відповідно до вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2018 року ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Житомирська ВК №4» (а.с.10).

За розпорядженням №549 від 09 жовтня 2018 року неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають на обліку служби у справах дітей Житомирської РДА та яким надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.11-12).

Згідно протоколу засідання ЛКК КНП ЦРЛ від 31 січня 2019 року ОСОБА_2, мати дітей, має високий ступінь втрати здоровя внаслідок тривалої хвороби (а.с.7-8).

За висновком служби у справах дітей Житомирської РДА від 13 лютого 2019 року №127-2/24 у звязку з тим, що діти мали тісний контакт з хворою матірю, визнано доцільним негайно вилучити дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_2 (а.с.4).

Ч.1 ст.170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав,у випадках,передбачених п.2 п.5 ч.1ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Суд, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві та оцінивши, відповідно до ст.89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сімєю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

В даному випадку судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3).

Тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про відібрання неповнолітніх дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та обовязкове влаштування їх на лікування та оздоровлення до Обласного протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» Житомирської обласної ради.

Суд вважає за необхідне розяснити, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її матірю, суд за заявою останньої може постановити рішення про повернення їй дитини на підставі ч.3 ст.170 СК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Оскільки позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а також положення ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 гривень, враховуючи вирішення судом однієї самостійної вимоги немайнового характеру.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини, ст.ст. 6, п. 2 п. 5 ч. 1 ст. 164, ч. 1, ч. 3 і ч. 4 ст. 170, ч. 1 і ч. 2 ст. 171 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 34 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 11-13, 76-83, 89, 90, 133, 141, 247, 235, 258, 259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації задовольнити.

Відібрати неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передати дітей та обовязкове влаштування їх на лікування та оздоровлення до Обласного протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» Житомирської обласної ради.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки: 12443 АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави в сумі 768 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук