Рішення

Іменем України

Справа № 712/7740/18

Провадження №2/712/171/19

09 квітня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживача, стягнення сум вкладів, стягнення грошових сум процентів, стягнення безпідставно списаних з банківського рахунку грошових коштів, стягнення неустойки, грошової компенсації за нанесену моральну шкоду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул.Грушевського,1-Д, м.Київ), посилаючись на те, що 18.03.2014р. позивачем було укладено з відповідачем договір банківського вкладу № SAMDNWFD400строком на 366 днів до 18.03.2015р. за умовами якого ОСОБА_1 було залишено від попередньої угоди з відповідачем на особовому рахунку № 6828 грошову суму в розмірі €155 із можливістю поповнення вкладу, розмір процентів складає 11 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 196277. В подальшому, на вказаний особовий рахунок позивачем було внесено наступні суми: 12.06.2014р. - €100; 14.07.2014р. - €1450; 09.08.2014р. - €111; 06.09.2014р. - €126,56; 06.12.2014р. - €220. Всупереч умовам вказаного договору відповідачем не повернуто позивачу наступні суми: 19.01.2015р. - €8,21; 19.02.2015р. - €7,93; 21.02.2015р. - €8,07; 19.03.2015р. - €902. 14 серпня 2014 року строком на 366 днів (до 02.08.2015 р. включно) ОСОБА_1 було укладено із відповідачем договір банківського вкладу №SАМDNWFD200, за умовами якого позивачем було внесено 02.08.2014 р. на особовий рахунок № 9965 грошову суму в розмірі $ 700,00, розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 201650. Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 03.02.2015р. грошову суму в розмірі 7,01 дол. США. 22.12.2014р. позивачем було укладено з відповідачем строком на 366 днів до 22.12.2015р. включно договірбанківського вкладу № SAMDNWFD200, за умовами якого ОСОБА_1 було залишено від попередньої угоди з відповідачем на особовому рахунку №7781 грошову суму в розмірі € 3027,97, та внесено 22.12.2014 р. на особовий рахунок № 7781 грошові суми в розмірі € 2 991,78, € 36,19, а 11.04.2015 р. - € 10,00. Розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 7781.Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 23.06.2015 р. грошову суму в розмірі € 73,47. 03.01.2015р. між сторонами укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD700, за умовами якого позивачем було внесено 03.01.2015 р. на особовий рахунок № 3874 грошову суму в розмірі 105,28 євро із можливістю поповнення вкладу та 17.06.2015р. було поповнено вклад на 40 дол. США, розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок №3874. Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 06.07.2015р. грошову суму в розмірі 51,74 дол. США. Відповідачем вклади за вищевказаними договорами повернуто частково. Листами відповідач повідомив позивача про відмову у поверненні вкладів та у виплаті процентів, аргументуючи свою позицію тим, що банк підозрює позивача у внесенні на рахунки підроблених грошових купюр. Крім того, відповідачем безпідставно списувались з банківського рахунку позивача № 435730 грошові кошти, що нараховуються позивачу як заробітна плата та/або пенсійне забезпечення. Так, 08.07.2015 р. списано 827,71 грн., 01.07.2015 р. списано 132,51 грн., 30.06.2015р. списано 298,50 грн., 20.02.2015 р. списано 481,57 грн., 21.01.2015 р. списано 481,57 грн., такими діями банку порушені строки переказу позивачу грошових коштів від пенсійного фонду. Загальна сума простроченого переказу складає 2 221,86 грн. (827,71 грн. + 132,51 грн. + 298,50 грн. + 481,57 грн. + 481,57 грн.).Більше того, у відповідності до листа УНБУ в Черкаській області за № 11-128/71735 від 01.10.2015р. відповідач із повідомленням про виявлення сумнівних банкнот до УНБУ не звертався, а згідно листа Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області за № 17017 від 05.10.2015р. відповідач із повідомленням про виявлення сумнівних банкнот не звертався і до правоохоронців.Позивач вважає вищенаведені діяння відповідача протиправними, такими, що порушують його права як споживача банківських послуг. У зв"язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові суми вкладів в розмірі € 999,82, та $ 58,75; 3% річних з урахуванням індексу інфляції за прострочення повернення вкладів в розмірі € 796,08 та $ 25,74; пеню у розмірі трьох відсотків вартості вкладів за кожен день прострочення повернення вкладів в розмірі € 35 890,09 та $ 1 953,51 безпідставно списані з його рахунку грошові кошти, переказані йому роботодавцем/пенсійним фондом, в розмірі 2 221,86 грн.; пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу (безпідставно списаних з мого рахунку грошових коштів) за кожний день прострочення в розмірі 222,19 грн.; 3% річних з урахуванням індексу інфляції за прострочення сплати простроченого платежу (безпідставно списаних з мого рахунку грошових коштів) в розмірі 1420,87 грн. грошову суму компенсації за нанесену моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, а також у повязаних із протиправністю діянь відповідача змінах звичайного укладу життя відповідача, в розмірі 50 000,00 грн.

06.11.2018 позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові суми вкладів в розмірі € 999,82, та $ 58,75; 3% річних з урахуванням індексу інфляції за прострочення повернення вкладів в розмірі € 940,84 та $ 42,52; пеню у розмірі трьох відсотків вартості вкладів за кожен день прострочення повернення вкладів в розмірі € 39 729,40 та $ 2 179,11; безпідставно списані з його рахунку грошові кошти, переказані йому роботодавцем/пенсійним фондом, в розмірі 2 221,86 грн.; пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу (безпідставно списаних з його рахунку грошових коштів) за кожний день прострочення в розмірі 222,19 грн.; 3% річних з урахуванням індексу інфляції за прострочення сплати простроченого платежу (безпідставно списаних з його рахунку грошових коштів) в розмірі 1 855,71 грн., грошову суму компенсації за нанесену моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, а також у повязаних із протиправністю діянь відповідача змінах звичайного укладу життя відповідача, в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення з тих підстав, що 14.07.2014 року приблизно близько 16.00 до відділення РКЦ розташоване по вул. Благовісна, 169, для довкладення на валютний (ОСОБА_2) депозитний рахунок 6828) звернувся клієнт ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який подав у вікно каси 1450 євро купюрами різних номіналів. В ході перевірки було з'ясовано, що на початок робочого дня в касі було - 0 - ОСОБА_2, купюри номіналом по 200 ОСОБА_2 вносилися цього дня до каси тільки ОСОБА_1 За результатами проведеної НБУ експертизи сумнівні банкноти виявилися підробленими. Було здійснено телефонний дзвінок клієнту ОСОБА_1 з метою запросити його в банк для обговорення ситуації, що склалася. ОСОБА_1 повідомив, що прийти в він не може, а валюту він отримав у банку «Фінансова ініціатива» після розірвання депозитного договору.15.04.2010 року позивачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка містить наступне : «Я згоден з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною і банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та правилами. Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.Згідно з умовами п.1.1.3.2.12 Умов, які є частиною договору про надання банківських послуг, укладеного між сторонами, і керуючись правом, передбаченим п. 2 ст. 1071 ЦК України, ст. 26 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, гл. 6 Інструкції Національного банку України про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті Відповідачем правомірно списано з рахунку Позивача грошові кошти.Крім того, відповідач вважає, що Позивач пропустив строк позовної давності, зокрема, щодо вимог про повернення списаних коштів. Також позивач не надає доказів внесення коштів у вказаних ним сумах. Так, Позивач вказує про те, що отримав не повну суму депозитних вкладів, однак не надає доказів розірвання вказаних договорів та наявності залишків на відповідних рахунках, що не були йому видані. Виходячи з правильних розрахунків, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, встановлена частиною п'ятою сгаггі 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у загальному розмірі 2 534 грн 76 коп. (1 226,96 + 1 307,80).Враховуючи вищевикладене, розрахунки пені за договорами банківського вкладу Позивача є невірними, хоча відповідач категорично заперечує проти задоволення позову в будь-якій з частин. Окрім того, ПАТ КБ Приватбанк вважає, що в разі задоволення вимог позивача, проти чого відповідач категорично заперечує, судом мають бути застосовані і наслідки спливу спеціальної позовної давності. Так, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди, вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними.

Позивач у відповіді на позов вказував, що відповідачем було подано відзив на позов, яким заперечується законність вимог позивач. Позивач, в свою чергу, вважає відзив позивача таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права, аргументи, викладені у ньому є надуманими та/або такими, що протирічать один одному.Так, визнаючи факт внесення позивачем у касу відповідача грошових коштів (3-й абз 1 стор. відзиву), відповідач вподальшому заперечує факт внесення грошових коштів позивачем (стор.З, 4 відзиву) та вказує на те, що начебто позивачем не додано до позову документів, що належним чином підтверджують внесення грошових коштів до каси відповідача, що не відповідає дійсності, адже до позовної заяви позивачем додано «копії квитанцій/касових ордерів».Щодо «правомірності списання грошових коштів позивача» банком маю зазначити, що позивач не надавав доручення та/або згоди банку на такі діяння, будь-якої угоди щодо вказаного позивач з відповідачем не укладав.Відносно строків давності маю зазначити, що у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу. Більше того, договір, в рамках якого було вчинено діяння сторонами наразі діє, а тому строки давності в даному випадкові взагалі не розпочали свій перебіг. До того ж, позивач дізнався про порушення свого права в момент отримання від відповідача письмового повідомлення про неправомірня діяння такого. Також звертаю увагу суду на те, що невиплати процентів, безпідставне списання грошових коштів носить регулярний періодичний характер, а тому є правопорушенням триваючим, що впливає на визначення терміну настання правопорушення.Відтак, вважає відзив таким, що не спростовує законність підстав відповідальності відповідача, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Вказували, що відповідачем порушені права позивача як споживача банківських послуг, оскільки без законних підстав, без підтвердження у встановленому законом порядку факту внесення позивачем підроблених коштів банком здійснені утримання з належних до виплати позивачу сум відсотків та вкладів за договорами банківськими вкладами та сум грошових переказів пенсійної виплати. Вказаними діями позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, яка полягала у вчиненні неправомірних дій з порушенням прав власника та споживача, пов'язаним з цим істотним порушенням нормальних життєвих зв'язків, оскільки позивач був позбавлений можливості належні йому кошти витрачати на власні потреби та змушений був вживати додаткових зусиль для досудового та судового захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Також у випадку часткового задоволення позову просила зменшити у відповідності до ст.551 ЦК України суму пені 39 729,40 євро та 2179,11 доларів США, оскільки у такому розмірі пеня значно перевищує розмір заявлених до стягнення збитків по вкладам 999,82 євро та 58,75 доларів США. Також подала заяву про застосування позовної давності, в якій просила застосувати позовну давність по стягненню з відповідача 3% річних та інфляційних, стягнення пені, стягнення безпідставно списаних коштів з пенсійного рахунку.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 18.03.2014р. позивачем було укладено з відповідачем договір банківського вкладу № SAMDNWFD400строком на 366 днів до 18.03.2015р., за умовами якого ОСОБА_1 було залишено від попередньої угоди з відповідачем на особовому рахунку № 6828 грошову суму в розмірі €155 із можливістю поповнення вкладу, розмір процентів складає 11 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 196277. В подальшому, на вказаний особовий рахунок позивачем було внесено наступні суми: 12.06.2014р. - €100; 14.07.2014р. - €1450; 09.08.2014р. - €111; 06.09.2014р. - €126,56; 06.12.2014р. - €220. Всупереч умовам вказаного договору відповідачем не повернуто позивачу належні до виплати суми процентів (19.01.2015р. - €8,21; 19.02.2015р. - €7,93; 21.02.2015р. - €8,07) та вкладу 19.03.2015р. - €902.

Крім того, 14 серпня 2014 року строком на 366 днів (до 02.08.2015 р. включно) ОСОБА_1 було укладено із відповідачем договір банківського вкладу №SАМDNWFD200, за умовами якого позивачем було внесено 02.08.2014 р. на особовий рахунок № 9965 грошову суму в розмірі $ 700,00, розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 201650. Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 03.02.2015р. грошову суму в розмірі 7,01 дол. США.

Крім того, 22.12.2014р. позивачем було укладено з відповідачем строком на 366 днів до 22.12.2015р. включно договір банківського вкладу №SAMDNWFD200, за умовами якого ОСОБА_1 було залишено від попередньої угоди з відповідачем на особовому рахунку №7781 грошову суму в розмірі € 3027,97, та внесено 22.12.2014 р. на особовий рахунок № 7781 грошові суми в розмірі € 2 991,78, € 36,19, а 11.04.2015 р. - € 10,00. Розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок № 7781. Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 23.06.2015 р. грошову суму в розмірі € 73,47.

Крім того, 03.01.2015р. між сторонами укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD700, за умовами якого позивачем було внесено 03.01.2015 р. на особовий рахунок №3874 грошову суму в розмірі 105,28 євро із можливістю поповнення вкладу та 17.06.2015р. було поповнено вклад на 40 дол. США, розмір процентів складає 10 річних, нарахування процентів починається з наступного після надходження грошових коштів дня за кожен день, виплата процентів - щомісячна шляхом зарахування на особовий рахунок №3874. Всупереч умовам вказаного договору позивачу не повернуто відповідачем 06.07.2015р. грошову суму в розмірі 51,74 дол. США.

Крім того, відповідачем здійснено утримання з банківського рахунку позивача № 435730 грошові кошти, що нараховувались позивачу як пенсійна виплатта. Так, 08.07.2015 р. списано 827,71 грн., 01.07.2015 р. списано 132,51 грн., 30.06.2015р. списано 298,50 грн., 20.02.2015 р. списано 481,57 грн., 21.01.2015 р. списано 481,57 грн. - порушуються строки переказу позивачу грошових коштів від роботодавця/пенсійного фонду. Загальна сума простроченого переказу складає 2 221,86 грн. (827,71 грн. + 132,51 грн. + 298,50 грн. + 481,57 грн. + 481,57 грн.).

Суми утримуваних частин вкладів, процентів, пенсіних виплат підтверджені витребуваними судом у ОСОБА_5 товариства комерційний банк "Приватбанк" виписками про рух коштів, які є офіційними фінансовими документами - випискою руху коштів по рахункам на ім'я позивача № 6828 та № 196277 на підставі договору банківського вкладу № SAMDNWFD400від 18.03.2014 р. за період з 18.03.2014 року по 31.12.2018р., випискою руху коштів по рахункам на ім'я позивача № 9965 та № 201650 на підставі договору банківського вкладу № SАМDNWFD200 від 02.08.2014р.за період з 02.08.2014 року по 31.12.2018р., випискою руху коштів по рахунку на ім'я позивача № 7781 на підставі договору банківського вкладу № SAMDNWFD200від 22.12.2014р.за період з 22.12.2014 року по 31.12.2018р., випискою руху коштів по рахунку на ім'я позивача № 3874 на підставі договору банківського вкладу № SAMDNWFD700від 03.01.2015р. за період з 03.01.2015 року по 31.12.2018р., випискою руху коштів по рахунку, відкритому у ПАТ КБ«Приватбанк» на ім'я позивача № 435730 за період з 18.03.2014 року по 31.12.2018р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово в досудовому порядку звертався до відповідача щодо усунення порушення своїх прав, надання обґрунтування підстав часткового неповернення вкладів, не виплати відсотків та коштів пенсійної виплати на банківському рахунку. На вказані звернення листами відповідач повідомив позивача про відмову у поверненні вкладів та у виплаті процентів, аргументуючи свою позицію тим, що банк підозрює позивача у внесенні на рахунки підроблених грошових купюр.

Разом з тим, у відповідності до листа УНБУ в Черкаській області за №11-128/71735 від 01.10.2015р. відповідач із повідомленням про виявлення сумнівних банкнот до УНБУ не звертався, а згідно листа Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області за №17017 від 05.10.2015р. відповідач із повідомленням про виявлення сумнівних банкнот не звертався і до правоохоронних органів. Крім того, за використання підроблених грошей законом передбачено кримінальну відповідальність, а тому особа вважається невинуватою у вчиненні таких дій, поки її вина не буде встановлена вироком суду.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором; до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю утри роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаям ділового обороту.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що списання грошових коштів із рахунків позивача є незаконним, оскільки відповідач не надав доказів про існування обставин, які б давали йому право на таке списання, а тому відповідач зобов'язаний повернути позивачу банківські вклади разом із нарахованими процентами, а також кошти пенсійної виплати, перераховані на банківський рахунок позивача.

При цьому доводи відповідача на догововірне списання коштів суд вважає такими, що не підтверджують заперечення проти позову, оскільки відповідачем не доведено наявність будь-якї заборгованості заборгованості позивача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент списання коштів, у зв'язку із чим суд відхиляє твердження відповідача про те, що він мав право на договірне списання коштів у рахунок погашення заборгованості.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що підлягають до повного задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача утримані без законних підстав грошові суми вкладів з процентами в розмірі 999,82 євро, 58,75 доларів США та суми пенсійної виплати, перераховані позивачу органом ПФУ на банківський рахунок в сумі 2 221,86 грн., оскільки позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу, а системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства свідчить про поширення правового захисту банківського вкладу також і на кошти фізичної особи на умовах договору банківського рахунку (проценти за вкладами, пенсійна виплата).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Внаслідок порушення відповідачем строків виплати вказаних сум за договорами банківського вкладу та банківського рахунку відповідачем допущено прострочення грошового зобовязання, а тому до стягнення з відповідача на підставі ст.625 ЦК України підлягають 3% річних за період прострочення грошового зобовязання з такого розрахунку:

0,82 євро - прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 8,21 євроз 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 8,21*3%/365 днів*1221 = 0,82;

0,79 євро - прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 7,93 євроз 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 7,93*3%/365 днів*1221 =0,79;

0,80 євро - прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 8,07 євроз 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 8,07*3%/365 днів*1221 = 0,80 євро;

90,53 євро - прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 902,14 євроз 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 902,14*3%/365 днів*1221 = 90,53 євро;

7,43 євро - прострочення за договором банківського вкладу № SAMDNWFD200 суми 73,47 євроз 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 73,47*3%/365 днів*1221 = 7,37 євро;

0,70 долар США - прострочення за договором банківського вкладу № SАМDNWFD200 суми 7,01 долар США з 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221дн): 7,01*3%/365 днів*1221 = 0,70 долар США;

5,18 долар США - прострочення за договором банківського вкладу № SAMDNWFD700 суми 51,74 долар США з 07.07.2015 року по 06.11.2018р. (1218дн):51,74*3%/365 днів*1218 = 5,18 долар США.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає стягненню вклад 999,82 євро, 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України 0,82 євро + 0,79 євро + 0,80євро + 90,53 євро+ +7,43 євро, всього 1100,19 євро, також підлягає стягненняю 58,75 доларів США та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України 0,70 доларів США + 5,18 доларів США = 64,63 доларів США.

Позовні вимоги про стягнення 3% річних за період до 04.07.2015 року не підлягають до задоволення, оскільки позивачем пропущений строк загальної позовної давності згідно ст.257 ЦК України щодо вимог про стягнення 3% річних за період, що виходить за межі трирічного строку, що передує зверненню до суду з даним позовом 04.07.2018р.

Не підлягають до задоволення також вимоги про стягнення збитки від інфляції внаслідок прострочення виплати вкладів та процентів в іноземній валюті (євро, долари СЩА), оскільки як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 р. N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Судом встановлено, що позивач як вкладник за договором банківського вкладу та є споживачем фінансових послуг, а відповідачем виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання (прострочення виконання) цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартостіпослуг за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачених частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплати пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-37цс16, постанові Верховного Суду від 06 грудня 2018 року у справі № 235/6674/16-ц.

Внаслідок порушення відповідачем строків виплати вказаних сум за договорами № SAMDNWFD400 та № SAMDNWFD200 відповідачем допущено порушення права позивача як споживача фінансових послуг, а тому на підставі частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеня у розмірі трьох відсотків вартості фінансової послуги за кожен день прострочення складає 120,68 євро +116,57 євро +118,62 євро +13261,45 євро +1080 євро = 14697,32 євро, виходячи з такого розрахунку: 120,68 євро пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 8,21 євро з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 8,21*3%*490 = 120,68;116,57 євро пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 7,93 євро з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 7,93*3%*490 = 116,57;118,62 євро пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 8,07 євро з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 8,07*3%*490 = 118,62;13261,45 євро пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD400 суми 902,14 євро з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 902,14*3%*490 = 13261,45;1080 євро пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD200 суми 73,47 євро з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 73,47*3%*490 = 1080 євро.

Внаслідок порушення відповідачем строків виплати вказаних сум за договорами № SАМDNWFD200 та № SAMDNWFD700 відповідачем допущено порушення права позивача як споживача фінансових послуг, а тому на підставі частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеня у розмірі трьох відсотків вартості фінансової послуги за кожен день прострочення складає 103,04 доларів США + 760 доларів США = 863,04 доларів США, виходчи з такого розрахунку : 103,04 долар США пеня за прострочення за договором вкладу № SАМDNWFD200 суми 7,01 долар США з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 7,01*3%*490 = 103,04;760 долар США пеня за прострочення за договором вкладу № SAMDNWFD700 суми 51,74 долар США з 04.07.2017 року по 06.11.2018р. (490 дн): 51,74*3%*490 = 760.

Позовні вимоги про стягнення пені за період до 04.07.2017 року не підлягають до задоволення, оскільки позивачем пропущений строк спеціальної позовної давності згідно ст.258 ЦК України щодо вимог про стягнення пені за період, що виходить за межі річного строку, що передує зверненню до суду з даним позовом 04.07.2018 року.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частини друга, третя статті 551 ЦК України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя статті 551 ЦК Україниз урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Сума нарахованої пені за договорами № SAMDNWFD400 та № SAMDNWFD200 14697,32 євро значно перевищує розмір збитків 1100,19 євро, сума нарахованої пені за договорами № SАМDNWFD200 та № SAMDNWFD700 863,04 доларів США значно перевищує розмір збитків 64,63 долар США,а тому пеня підлягає зменшенню до відповідно 1200 євро та 100 доларів США на підставі ст.551 ЦК України, а також враховуючи у сукупності принципи справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності.

Внаслідок порушення відповідачем строків виплати сум пенсії на банківському рахунку відповідачем допущено прострочення грошового зобовязання, а тому до стягнення з відповідача на підставі ст.625 ЦК України підлягають 3% річних за період прострочення грошового зобовязання 82,86 + 13,29 + 29,95 + 48,32 + 48,32 = 222,74 грн. та інфляційні 347,63 + 55,65 + 125,37 + 202,25 + 202,25 = 933,15, всього 3599,94 грн., виходячи з такого розрахунку: 82,86 грн. - 3% за прострочення суми 827,71 грн. з 08.07.2015 року по 06.11.2018р. (1218 дн): 827,71*3%/365*1218= 82,86 грн.;13,29 грн. 3% за прострочення суми 132,51 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221 дн): 132,51*3%/365*1221= 13,29 грн.;29,95 грн. 3% за прострочення суми 298,50 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221 дн): 298,50*3%/365*1221= 29,95 грн.;48,32 грн. 3% за прострочення суми 481,57 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221 дн): 481,57*3%/365*1221= 48,32 грн.;48,32 грн. 3% за прострочення суми 481,57 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р. (1221 дн): 481,57*3%/365*1221= 48,32 грн.;347,63 грн інфляційні за прострочення суми 827,71 грн. з 08.07.2015 рокупо 06.11.2018р.: 827,71*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,124*1,137*1,015*1,009*1,011*1,008*1,000*1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014* - 827,71 = 347,63 грн.; 55,65 грн інфляційні за прострочення суми 132,51 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р.: 132,51*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,124*1,137*1,015*1,009*1,011*1,008*1,000*1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014* - 132,51 = 55,65 грн.; 125,37 грн інфляційні за прострочення суми 298,50 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р.: 298,50*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,124*1,137*1,015*1,009*1,011*1,008*1,000*1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014* - 298,50 = 125,37 грн.; 202,25 грн інфляційні за прострочення суми 481,57 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р.: 481,57*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,124*1,137*1,015*1,009*1,011*1,008*1,000*1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014* - 481,57 = 202,25 грн.; 202,25 грн інфляційні за прострочення суми 481,57 грн. з 04.07.2015 року по 06.11.2018р.: 481,57*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007*1,124*1,137*1,015*1,009*1,011*1,008*1,000*1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014* - 481,57 = 202,25 грн.

Позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних за період до 04.07.2015 року не підлягають до задоволення, оскільки позивачем пропущений строк загальної позовної давності згідно ст.257 ЦК України щодо вимог про стягнення 3% річних за період, що виходить за межі трирічного строку, що передує зверненню до суду з даним позовом 04.07.2018р.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають вклад в розмірі 999,82 євро, 3% річних за ст.625 ЦК України 1100,19 євро, пеня згідно Закону України "Про захист прав споживачів" в розмірі 1200 євро, всього 3300,01 євро.

Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають вклад в розмірі 58,75 доларів США, 3% річних за ст.625 ЦК України 64,63 доларів США, пеня згідно Закону України "Про захист прав споживачів" 100 доларів США, всього 222,38 доларів США доларів США.

Стягуючи суми в іноземній валюті суд виходить з того, що між сторонами існують договірні правовідносини з договору вкладу в іноземній валюті, а тому наявні правові підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у валюті, визначеній договором. Аналогічний висновок міститься у постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

За п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

У відповідності із абз. 2 п. 32.2. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають кошти пенсійної виплати в розмірі 2 221,86 грн., пеня згідно Закону України " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у розмірі 222,19 грн. за розрахунком позивача, з яким погоджується суд, оскільки він узгоджується із абз. 2 п. 32.2. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», 3 % річних згідно ст.625 ЦК України в сумі 222,74 грн., інфляційні згідно ст.625 ЦК України в сумі 933,15 грн., всього 3599, 94 грн.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача порушені права позивача як споживача банківських послуг, оскільки без підтвердження у встановленому законом порядку факту внесення позивачем підроблених коштів банком свавільно здійснені утримання з належних на праві власності позивачу сум відсотків, вкладів, грошових переказів пенсійної виплати, чим позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у моральних переживаннях внаслідок неправомірних дій, які виразились у встановленні не передбачених договором або законом обмеженнь його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд, пов'язаним із цим істотним порушенням нормальних життєвих зв'язків, оскільки позивач був позбавлений можливості належні йому кошти витрачати на власні потреби та змушений був вживати додаткових зусиль для досудового та судового захисту своїх порушених прав, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди 5000 грн.

При зверненні до суду з позовом на захист прав споживача фінансових послуг позивач був звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір пропорційно до задоволених вимог підлягає до стягнення з відповідача в дохід держави та з урахуванням вимог Закону «Про судовий збір», якими передбачено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Керуючись ст.ст. 78, 81, 89, 141, 244, 264-268, 274, 351, 352 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611, 612 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення сум вкладівта безпідставно списаних з банківського рахунку грошових коштів задовольнити повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення процентів, неустойки, грошової компенсації за нанесену моральну шкоду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського,1-Д, м.Київ, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 суму вкладу в розмірі 999,82 євро, 3% річних за ст.625 ЦК України 1100,19 євро, пеню згідно Закону України "Про захист прав споживачів" в розмірі 1200 євро, всього стягнути 3300,01 євро.

Стягнути з ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського,1-Д, м.Київ, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 суму вкладу в розмірі 58,75 доларів США, 3% річних за ст.625 ЦК України 64,63 доларів США, пеню згідно Закону України "Про захист прав споживачів" 100 доларів США, всього стягнути 223,38 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського,1-Д, м.Київ, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно списані грошові кошти пенсійної виплати в розмірі 2 221,86 грн., пеню згідно Закону України " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у розмірі 222,19 грн., 3 % річних згідно ст.625 ЦК України в сумі 222,74 грн., інфляційні згідно ст.625 ЦК України в сумі 933,15 грн., всього стягнути 3599, 94 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського,1-Д, м.Київ, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса місцезнаходження: вул.Грушевського,1-Д, м.Київ, )в дохід держави судовий збір в розмірі 778,89 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 19 квітня 2019 року

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.