КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 366/2116/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4061/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року у складі судді Тетервак Н.А.,

у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до поданої заяви б/н від 28 вересня 2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Посилаючись на те, що позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, між тим, зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 21 червня 2018 року має заборгованість 12 918 грн. 19 коп., з яких 4401 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1 193 грн. 92 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6 231 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 591 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору, в сумі 1 762 грн.

Заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 вересня 2008 року в розмірі 6 686 грн. 31 коп., з яких: 4939 грн. 77 коп. - тіло кредиту; 1193 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 591 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова). Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження висновків суду про надання ОСОБА_1 кредитних коштів, і навпаки відповідач стверджує про неотримання кредитних коштів взагалі та підписання договору про надання кредиту.

Крім того вказує, що ніякого договору між позивачем та відповідачем б/н від 28 вересня 2015 року укладено не було та позивач не отримував кредит ні з каси банку, ні на свій поточний рахунок, якого також відкрито не було, а іншого способу надання кредиту в національній валюті фізичній особі на території України не існує.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржено, тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 28 вересня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н. Сторонами договору було узгоджено, що договір складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.9).

Крім того, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку зазначено, що ОСОБА_1 своїм підписом дав згоду на те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, умовами обслуговування і кредитування становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоден з Умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.рrivatbank.ua. ОСОБА_1 зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правилами надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.рrivatbank.ua.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28 вересня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 12918 грн. 19 коп., з яких 4401 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1 193 грн. 92 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6 231 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 591 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.7-8).

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з підстав того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження висновків суду про надання ОСОБА_1 кредитних коштів, і навпаки відповідач стверджує про неотримання кредитних коштів взагалі та підписання договору про надання кредиту, крім того, ніякого договору між позивачем та відповідачем б/н від 28 вересня 2015 року укладено не було та позивач не отримував кредит ні з каси банку, ні на свій поточний рахунок, якого також відкрито не було, а іншого способу надання кредиту в національній валюті фізичній особі на території України не існує, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно ст. ст. 6, 627, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься копія анкети-заяви від 28 вересня 2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. З копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач особистим підписом засвідчив, що « Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку...Я зобов'язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку» (а.с.9).

З матеріалів справи убачається, що протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту (а.с.119-125), зворотнього відповідачем не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідачем на сьогоднішній день не заявлялося клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та експетриза не проводилася.

Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), доводи апеляційної скарги про те, що договір скаржником не підписувався та не укладався, не мають правового значення по даній справі.

За змістом ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Колегія судді враховує й те, що судового рішення за результатами розгляду питання визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не приймалося і вказане предметом судового розгляду не було, а отже, доводи скаржника про те, що договір ним не підписувався та не укладався, колегія суддів визнає безпідставними й по своїй суті, суперечливими.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи містяться такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань, як копія кредитного договору; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; розрахунок заборгованості; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою (а.с.7-8,9,26,119-126).

Відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору.

При цьому, колегія суддів враховує й надані в суді апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1, з яких встановлено, що відповідач укладав із позивачем договір та йому була надана кредитна картка «Універсальна», проте він нею користувався нетривалий час й виявив її втраченою у 2016 році.

Зазначена інформація не спростовує факт наявності між сторонами зобов'язальних правовідносин, які не були належним чином дотримані відповідачем, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість, а лише підтверджує факт укладання із позивачем кредитного договору та користування наданими ним послугами.

Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку у сукупності, і є різновидом кредитного договору.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Встановлено, що позивач свої зобов'язання виконав, зворотне відповідачем не спростовано, відповідачж у свою чергу порушив визначені договором зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість.

Зміна кредитного ліміту регулюється п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Також до матеріалів позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, зокрема, «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо (а.с.10).

Таким чином, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

У справі міститься виписка з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки (а.с.119-125).

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Враховуючи, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі, а відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались, районним судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: