Ухвала

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 541/1044/17

провадження № 61-42192св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

прокурор - Герасименко Юлія Юріївна, Вороненко Алла Михайлівна,

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач-1 - Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

представники відповідача-1: Богуш Павло Миколайович, Даценко Аліна Віталіївна, КулебаНаталія Андріївна,

відповідач-2 - Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області,

представники відповідача-2: Даценко Аліна Віталіївна, Кулеба Наталія Андріївна,

третя особа - Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

представник третьої особи - Карпенко Роман Васильович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у складі судді Андрущенко-Луценко С. В. від 26 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Хіль Л. М., Абрамова П. С., Карпушина Г. Л. від 19 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, тертя особа - Миргордський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Позов мотивований тим, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 серпня 2004 року з ОСОБА_4 стягнуто на його користь майнову шкоду в розмірі 1 417 грн 05 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, проте з них йому було відшкодовано лише 135 грн 84 коп.

Посилаючись на те, що вирок суду не виконаний, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь, у відшкодування моральної та майнової шкоди, суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 24 106 грн 86 коп. та 3 % річних у розмірі 534 грн 77 коп.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2018 року - без змін.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 541/1044/17 з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з'ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача майнової шкоди та моральної шкоди у розмірі 24 106 грн 86 коп. та 3 % річних простроченої суми у розмірі 534 грн 77 коп., тобто ціна позову становить 24 641 грн 63 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Апеляційним судом вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу своїх властивостей. Тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (справа «Зубак проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Разом з тим, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справи з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, тертя особа - Миргордський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М.Коротун

В. П.Курило