ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3263/19 Справа № 201/2215/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Нив на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Нив, ОСОБА_2, третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Кредо про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Нив, ОСОБА_2, третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія Кредо про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 23 вересня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю транспортного засобу «Тойота», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що належить ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ніссан Кашкай», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який працює директором в ТОВ «Зоря Нив». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений її автомобіль.

Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені даної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/6322615, страховик ТДВ «СК «Кредо» (ліміт за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6710/17/17 від 30.10.2017, розмір матеріального збитку, що спричинений власнику автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_1, складає 384 037,71 грн. (в т.ч. втрата товарної вартості транспортного засобу в розмірі 25 148,07 грн.). Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2000,00 грн. Також позивач понесла й інші витрати, що були спричинені вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Загальний розмір шкоди (матеріальних збитків), який було спричинено позивачу, в результаті даної ДТП, становить: 384 037,71 грн. (розмір збитку згідно висновку) + 1596,00 грн. (витрати на евакуацію автомобіля) + 660,00 (витрати на дефектацію автомобіля) + 159,54 (витрати на відправлення поштової кореспонденції) + 2000,00 (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) = 388 453,25 грн. Окрім заявленого, позивачка вважає, що їй була заподіяла моральна шкода, яку вона оцінює у 10000 грн. З метою відшкодування понесених витрат та компенсації моральної шкоди, позивач і звернулась до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року позов задоволено та стягнуто на її користь з товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив" та ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 288453,25 грн. наступним чином: - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив" витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн.; - стягнуто з ОСОБА_2 1596,00 грн. витрати на евакуацію автомобіля, 660,00 грн. витрати на дефектацію автомобіля, 159,54 грн. витрати на відправлення поштової кореспонденції, 284037,71 грн. різницю між розміром спричиненого матеріального збитку власнику автомобіля «Тойота» з урахуванням втрати товарної вартості даного транспортного засобу та сумою сплаченого страхового відшкодування, а всього 286 453,25 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

В апеляційній скарзі ТОВ Зоря Нив посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким всі матеріальні збитки та витрати стягнути з Товариства.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував на роботі та виконував трудові обов'язки, а тому завдану шкоду має відшкодувати, саме ТОВ Зоря Нив за свого працівника, як орендар автомобіля.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2017 року на 22 км + 700 м а/д ТО 401 (Дніпро Синельникове) в р-ні с. Сад Синельниківського району, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Тойота», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що належить ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ніссан Кашкай», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який працює директором в ТОВ Зоря Нив.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивачки.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені даної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/6322615, страховик ТДВ СК "Кредо (ліміт за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.).

30.09.2017 позивачка звернулася до страховика із письмовим повідомленням про настання страхового випадку та Заявою на виплату страхового відшкодування, а також надала для огляду свій пошкоджений автомобіль.

З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, позивачка звернулась до судового експерта автотоварознавця ОСОБА_4

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6710/17/17 від 30.10.2017 року, розмір матеріального збитку, що спричинений власнику автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_1, складає - 384037,71 грн. (в т.ч. втрата товарної вартості транспортного засобу в розмірі 25 148,07 грн.).

Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Крім того, у звязку із даною дорожньо-транспортною пригодою позивачка понесла також витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП до СТО «Тойота» - в сумі 1596,00 грн., на дефектацію автомобіля - 660,00 грн., та на відправлення поштової кореспонденції для врегулювання питань, щодо встановлення суми збитку та іншого на загальну суму 159,54 грн..

Тобто, загальний розмір шкоди (матеріальних збитків), який було спричинено позивачці, завданої в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди становить 388 453,25 грн., з яких: 384 037,71 грн. (розмір збитку згідно висновку) + 1596,00 грн. (витрати на евакуацію автомобіля) + 660,00 (витрати на дефектацію автомобіля) + 159,54 (витрати на відправлення поштової кореспонденції) + 2000,00 (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження).

Згідно п. 1 ст. 22 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Оскільки ліміт відповідальності ТДВ СК Кредо за полісом АІ/6322615 становить 100 000,00 грн., вказана сума страхового відшкодування була сплачена позивачці 09.01.2018 року, що підтверджується відповідною випискою.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Керуючись зазначеними нормами закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Товариство зобовязане сплатити/компенсувати позивачці, як власнику пошкодженого автомобіля Тойота витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн., а ОСОБА_2, як особа, яка є винною у спричиненні збитків, повинен компенсувати позивачці 1596,00 грн. витрати на евакуацію автомобіля, 660,00 грн. витрати на дефектацію автомобіля, 159,54 грн. витрати на відправлення поштової кореспонденції та 284 037,71 грн. різницю між розміром спричиненого матеріального збитку власнику автомобіля з урахуванням втрати товарної вартості даного транспортного засобу та сумою сплаченого страхового відшкодування, а всього 286 453,25 грн..

При цьому, врахувавши ступінь душевних страждань позивачки, порушення її звичайного способу життя, приниження гідності, негативного впливу на її стан здоровя, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2, як особи винної у вищезазначеній ДТП 10 000,00 грн., розмір якої цілком відповідає пережитим стражданням ОСОБА_1.

Доводи апелянта в скарзі про те, що в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував на роботі та виконував трудові обов'язки, а тому завдану шкоду має відшкодувати, саме ТОВ Зоря Нив за свого працівника, як орендар автомобіля, - є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також робота, яка хоча й виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною чи фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами.

В порушення вказаних норм права, апелянтом ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що шкоду, яку було спричинено позивачці з вини ОСОБА_2 було заподіяно, саме під час виконання останнім своїх трудових (службових) обов'язків. А тому, вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Зоря Нив залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_5