Справа № 326/85/19
Провадження № 2/326/121/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Стріжакової Т.В.

при секретареві Назарової А.Г.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вимоги позову обґрунтовано тим, що вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2016 Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №83. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Дитина повністю знаходиться на її утриманні.

Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права. Відповідач є дієздатним, непрацездатних батьків, сторонніх осіб, інших дітей на утриманні не має.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 251.04.2017 року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с.1-2).

Позивачка ОСОБА_3, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, до суду направила свого представника адвоката ОСОБА_1

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що допомогу він надавав по мірі можливості, приблизно по 200-300 грн. на місяць, надавав продукти харчування, але підтвердити цього не може. Він згоден, що цього недостатньо. Тому проти сплати аліментів на дитину та дружину не заперечує.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 20 грудня 2016 року між сторонами Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, актовий запис 83 (а.с.4). У свідоцтві про народження вказано, що ОСОБА_4 народилась 21 квітня 2017 року, її батьками записані: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.5). Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради від 15.01.2019 ОСОБА_3 мешкає за адресою: пров.Портовий, буд.1 м.Приморськ разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.6).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 14.02.2019 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Запорізької області йому призначена компенсація по догляду за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 на період з 02.10.2018 по теперішній час (а.с16). У довідці виконавчого комітету Приморської міської ради ОСОБА_2 мешкає за адресою: м.Приморськ, вул.Річна, 10а, має склад родини: мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.17).

Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Він не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної ОСОБА_5 України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.27 цієї Конвенції держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду із дня предявлення позову.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходяться на утриманні матері. Відповідач щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини заперечень не надав.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; позивачка, мати неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається її вихованням, повністю її утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по її утриманню; суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітньої дитини, що відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що позивачка є непрацездатною у зв'язку з народженням дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй не надає.

Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.77 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Враховуючи, що позивачка, мати неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається її вихованням, повністю її утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню матері; враховуючи що відповідач є фізично здоровим, працездатний, має дохід, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці і з нього необхідно стягнути аліменти на її утримання.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, відсутність заперечень відповідача, та вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року до зміни її матеріального становища, але не більше, ніж до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, підлягають задоволенню.

На підставі ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст.ст.79,84.91,180-184,191,194 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 133, 247, 259, 260, 264-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 04 червня 1988 року в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Річна, буд.10-а, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, яка народилась 12 березня 1991 року в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, пров.Портовий, буд.1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 04 червня 1988 року в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Річна, буд.10-а, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, яка народилась 12 березня 1991 року в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, пров.Портовий, буд.1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 04 червня 1988 року в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: 72102, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Річна, буд.10-а, у дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

19.02.2019