ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4132/19 Справа № 403/8536/12 Суддя у 1-й інстанції - Циганков В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства Укрсоцбанк на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернуся до суду з позовом до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що 23 лютого 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №07П032-К.

Зазначав, що 23 лютого 2007 року між банком та ним укладено договір іпотеки з майновою порукою №07П032-1.

Вказував, що предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що з листопада 2012 року ОСОБА_4, у звязку з різким погіршення свого фінансового стану, припинила погашення кредиту, а банк так і не звернуся з вимогою про погашення заборгованості, що свідчить про те, що порука припинена, а іпотека та порука є різновидом забезпечення зобовязань, тому просив суд визнати договір іпотеки №07П032-1 від 23 лютого 2007 року, укладений між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк таким, що припинив свою дію; зобовязати Запорізьку філію ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: №7626315, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №032268 від 23 липня 2008 року №9465782,9465922, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження №565/3 від 29 січня 2010 року; №10386937,10386971, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1038/3 від 20 жовтня 2010 року та зобовязати приватних нотаріусів, державних нотаріусів та ВДВС у Дніпропетровській області зняти заборону відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в реєстрі заборон іпотек реєстраційний номер обтяження №4571614,4543947, а саме квартири АДРЕСА_1, накладені 23 лютого 2007 року ПН Запорізького МНО ОСОБА_5; зобовязати ОСОБА_6 передати технічну документацію на квартиру.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано договір іпотеки №07П032-1 від 23 лютого 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк таким, що припинив свою дію. Зобовязано Запорізьку філію ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: №7626315, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №032268 від 23 липня 2008 року №9465782,9465922, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження №565/3 від 29 січня 2010 року; №10386937,10386971, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1038/3 від 20 жовтня 2010 року та зобовязати приватних нотаріусів, державних нотаріусів та ВДВС у Дніпропетровській області зняти заборону відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в реєстрі заборон іпотек реєстраційний номер обтяження №4571614,4543947, а саме квартири АДРЕСА_1, накладені 23 лютого 2007 року ПН Запорізького МНО ОСОБА_5

Ухвалою Бабушкінського районного суду від 24 липня 2012 року усунено описку допущену при написанні номеру будинку.

В апеляційні скарзі акціонерне товариство Укрсоцбанк (далі - АТ Укрсоцбанк), правонаступник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав іпотеку припиненою та порушив основні засади цивільного процесу, порушив правила підсудності.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 23 лютого 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №07П032-К.

23 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки з майновою порукою №07П032-1.

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вони обґрунтовані та доведені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду у звязку з наступним.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року №898-IV «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною пятою статті 3 вказаного Закону встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначені в статті 17 зазначеного Закону. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Оспорюваний договір іпотеки відповідає вимогам закону (а.с.5-10), жодних підстав для визнання його припиненим колегією суддів не встановлено.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обовязок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України у редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення).

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Колегія суддів наголошує на тому, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження доведеності заявлених позовних вимог.

Також колегія суддів звертає увагу на грубі процесуальні порушення допущені судом першої інстанції, зокрема розгляд справи з порушенням правил підсудності та не залучення до участі у справі позичальника ОСОБА_4

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивні вимоги ОСОБА_2 є цілком необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь АТ Укрсоцбанк понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4.800 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Укрсоцбанк задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Укрсоцбанк судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4.800 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_7