ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4616/18
Провадження № 22-ц/4820/349/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Чебан О.М.,

з участю представника відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року, суддя Шевцова Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання неправомірними дій та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,

встановила:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання неправомірними дій та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.04.2008 року він уклав договір оренди земельної ділянки з Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області (наразі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), який було зареєстровано 19.05.2008 року.

За вказаним договором йому було передано у строкове платне користування (на 10 років) земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення фермерського господарства. 17.05.2018 року він направив ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області письмове повідомлення про поновлення строку договору оренди землі.

Листом-повідомленням від 18.06.2018 року відповідач заперечив щодо поновлення строку договору у зв`язку із пропуском місячного строку подання відповідного повідомлення орендарем та відсутністю необхідного для вирішення питання про поновлення оренди агрохімічного паспорта земельної ділянки.

Позивач вказав, що він належно виконував свої обов`язки за договором оренди, як орендар має переважне право на поновлення договору оренди, причини пропуску місячного строку для подання повідомлення для продовження терміну дії договору є поважними.

Просив суд визнати неправомірними дії ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо заперечення проти поновлення на новий строк договору оренди земельної ділянки від 17.04.2008 року для ведення фермерського господарства площею 50 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та визнати поновленим на той же строк вказаний договір.

Ухвалою Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 21.12.2018 року провадження у справі було закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне дослідження обставин справи, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначив, що оскільки договір земельної ділянки був укладений з ним як з фізичною особою, тому вказаний спір повинен розглядататися за правилами цивільного судочинства.

Зауважив, що Верховний Суд України у постановах від 3 лютого 2016 року у справі N 6-2902цс15, від 11 травня 2016 року у справі N 6-2903цс15, від 18 травня 2016 року у справі N 6-248цс16, від 8 квітня 2015 року N 6-32цс15 дійшов висновку, що земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

В судове засідання апелянт не з`явився, в письмовій заяві просив апеляційний суд розглянути справу за його відсутності.

Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, підтримала оскаржуване судове рішення.

Заслухавши пояснення учасника справи, суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2008 року між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області (ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 9-17). За його умовами земельна ділянка передана для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було зареєстровано 19.05.2008 року, що є датою набрання чинності договору.

21.11.2008 року було проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «Велес-Агро» (), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №272068 (а.с. 69).

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Заявою від 17.05.2018 року ОСОБА_1 як голова ФГ «Велес-Агро» просив ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки на 49 років (а.с. 8).

Листом-повідомленням від 18.06.2018 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заперечило проти поновлення строку договору у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив місячний строк для подання відповідного повідомлення та у зв`язку з відсутністю агрохімічної паспортизації земельної ділянки, яку позивач був зобов`язаний провести (а.с. 18).

Суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Свою позицію суд аргументував тим, що якщо під час розгляду за правилами цивільного судочинства справи щодо спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, суд встановить, що на момент відкриття провадження у цій справі фермерське господарство вже було зареєстрованим, суд постановляє ухвалу про закриття провадження, оскільки така справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Доводи апелянта про те, що договір земельної ділянки був укладений з ним як з фізичною особою, а тому вказаний спір повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Частиною 2 статті 3 ГК України передбачено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником ФГ «Велес-Агро» є ОСОБА_1 .

Таким чином, після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (19.05.2008 року) ОСОБА_1 заснував ФГ «Велес-Агро», яке зареєстроване як юридична особа (21.11.2008 року).

Тобто, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря, й обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації. А тому сторонами у справі мають бути юридичні особи.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

Спори юридичних осіб, зокрема органів державної влади та місцевого самоврядування, із зареєстрованими в установленому порядку фермерськими господарствами мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18), від 22.08.2018 року у справі № 606/2032/16-ц (провадження № 14-262цс18).

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції встановив, що на момент відкриття провадження у справі ФГ «Велес-Агро» вже було зареєстровано, а тому суд обґрунтовано постановив ухвалу про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду України є безпідставним, оскільки предметом спору у постановах від 3 лютого 2016 року у справі N 6-2902цс15, від 11 травня 2016 року у справі N 6-2903цс15, від 18 травня 2016 року у справі N 6-248цс16, від 8 квітня 2015 року N 6-32цс15 є саме надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, а не продовження дії раніше укладеного договору оренди земельної ділянки з фермерським господарством.

Колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07.05.2019 року.

Головуючий Судді