Справа № 510/534/16ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.19 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.,

за участю: секретаря Іванової Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді 3/8 частини житлового будинку № 26 з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_3 .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину не прийняла, у зв`язку з чим, спадкоємство здійснюється за законом на неприйняту частину спадщини. Позивачка прийняла спадщину фактично. Пізніше, 03.02.2016 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, представник позивачки Златі Н.С. (ордер серії ОД № 232928 від 18.03.2016 р.) направила до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , прізвище дружини після укладення шлюбу - «ОСОБА_1»; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , прізвище дружини після укладення шлюбу - «ОСОБА_5»; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2002 р. після смерті матері ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2002 р. після смерті матері ОСОБА_5 ; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_2 ; копія договору про надання ОСОБА_5 КП.П. у безстрокове користування земельної ділянки по АДРЕСА_2 для будівництва житлового будинку від 23.09.1968 р.; довідка Ренійського БТІ про належність житлового будинку АДРЕСА_2 ; копія свідоцтва про право власності від 23.05.1990 р., на підставі якого Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 ; рішення виконкому Ренійської міської ради депутаті працюючих № 263 від 07.06.1963 р. про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво; акт про відвід земельної ділянки від 10.06.1968 р.; акт про закінчення будівництва та вводу до експлуатації житлового будинку від 09.04.1990 р.; рішення виконкому Ренійської міської ради депутаті працюючих № 116 від 12.04.1990 р. про ввід в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_2 ; витяг № 130009168 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 ; витяг № 130014989 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ј частини житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 ; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишив, у зв`язку з чим спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були дружина спадкодавця ОСОБА_3 , доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_2 ..

У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак дружина спадкодавця ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 спадщину прийняли фактично. Інший спадкоємець першої черги ОСОБА_2 спадщину не прийняла.

ОСОБА_1 оформила спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на Ѕ частки з Ѕ частки спадкової маси, тобто на ј частини житлового будинку.

ОСОБА_3 спадщину прийняла в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не оформила її, померла - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповідала донькам - ОСОБА_1 , позивачці по справі та ОСОБА_2 , відповідачці по справі.

У встановлений законодавством строк ніхто із спадкодавців не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, позивачка фактично вступила в управління та володіння майном, оскільки після смерті матері та по теперішній час проживає у даному будинку, утримує у себе документи на житловий будинок та 11.01.2002 р. отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на Ѕ частки з 3/4 частки спадкової маси, тобто на 3/8 частини житлового будинку.

Відповідачка ОСОБА_2 спадщину за заповітом у вигляді 3/8 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 області не прийняла, на спадщину не претендує, фактично відмовляється від неї, у зв`язку з чим позивачка просить визнати за нею право власності на 3/8 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки вона прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.).

03.02.2016 р. позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець спадщину не прийняв, на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Так як спадщина на майно ОСОБА_3 до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 р.) Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 534 ЦК України (1963 р.) встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом і за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки після смерті матері, та по теперішній час, проживає у будинку, утримує у себе документи на даний житловий будинок. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , спадщину не прийняла, у зв`язку з чим спадщина на 3/8 частини житлового будинку залишилась відкритою. На спадщину ОСОБА_2 не претендує, не заперечує проти визнання права власності на неї за позивачкою ОСОБА_1 , про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.), шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, однак не може оформити її у зв`язку із обставинами, що не залежать від неї (втрата оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.)

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 553 ЦК України (1963), -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку № 26 з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_2 загальною площею 59,80 кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., який складається в цілому з: житлового будинку літ. А загальною площею 59,80 кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., допоміжною (підсобною) 23,60 кв.м., літньої кухні літ. Б, вбиральні літ. В, сараю літ. Г, огорожі №№ 1,2-5,8, споруджень № 6,7.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін