Справа № 191/127/18
Провадження № 2/191/39/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 15.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 ОСОБА_2, на підставі яких відповідач при укладенні ОСОБА_2 джав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладенні ОСОБА_2 сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за ОСОБА_2 про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених ОСОБА_2 та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 ОСОБА_2 відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_3, згідно п.2.1.1.5.7 ОСОБА_2, а у разі невиконання зобовязань за ОСОБА_2, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 ОСОБА_2 сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_2 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим ОСОБА_2.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17.12.2017 року має заборгованість у розмірі 114310,19 грн., яка складається з :

- 11752,95 грн. тіло кредиту ;

- 3823,22 грн. нараховано відсотків за користування кредитом;

- 92814,49 грн. нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг :

- 500,00 грн. штаф ( фіксована частина);

- 5419,53 грн. штраф ( процентна складова).

Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ КБ «ПриватБанк», позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 114310,19 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн..

До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Також зазначив, що банком не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною картко, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про йе факт. На даний час є кримінальне провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, у звязку з чим вважає про відсутність вини відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

ОСОБА_4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між нею та банком Договір без номеру.

ОСОБА_4 п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного ОСОБА_2 є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

На боргові зобовязання за кредитом і ОСОБА_3 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік ( п.2.1.1.12.6 Умов та Правил).

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

ОСОБА_4 розрахунку заборгованості, відповідач станом на 17.12.2017 року має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 114310,19 грн., яка складається з :

- 11752,95 грн. тіло кредиту ;

- 3823,22 грн. нараховано відсотків за користування кредитом;

- 92814,49 грн. нараховано пені;

- 500,00 грн. штаф ( фіксована частина);

- 5419,53 грн. штраф ( процентна складова).

Пунктом 1.1.3 пп.1.1.3.1 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що ОСОБА_3 зобовязаний дотримуватися банківської таємниці за операціями клієнта відповідно до вимог чинного законодавства.

Банк забезпечує збереження банківської таємниці та відповідає за її незаконне розголошення або використання відповідно до чинного законодавства України. ( пп.1.1.3.1.16 Умов).

Відповідно до п. 2.1.1.5.11, 2.1.1.5.12 «Умов та Правил надання банківських послуг» , клієнт зобовязаний інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення банку, або за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні. У випадку, якщо держателю картки відомі факти, про незаконне використання Карти, Держатель карти зобовязаний, у триденний термін після усної заяви про втрату карти, ПІНа, надати в ОСОБА_3 докладний виклад обставин втрати карти, або ПІНу і відомі факти про їх незаконне використання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 29.05.2015 року ОСОБА_1 звертався до Синельниківського ВП із заявою, яка була внесена до ЄРДС за № 0001036 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 з ЄРДС від 29.05.2015 року, зазначено, що «04.05.2015 року приблизно о 17.20 годин, невстановлена особа, шляхом обману, через банківську установу, заволоділа грошовими коштами у сумі 12001,76 грн., що належить ОСОБА_1, чим завдала йому матеріального збитку».

Відповідно до листа Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 5212-6 від 17.05.2018 року, надісланого на імя ОСОБА_1, останнього було повідомлено, що станом на 17.05.2018 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні , яке внесене до ЄРДС за № 0001036 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Проводяться всі необхідні слідчі ( розшукові) дії, направлені на встановлення особи, що вчинила кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705,емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 була викладена правова позиція, згідно якої «Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30

квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платникусуму такої операції та, за необхідності,відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності заздійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення

користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

У звязку з цим, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

У звязку з цим згідно ст. 141 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, та ст. ст. ст. ст. 526, 527, 530, 611, 612,623,1054 ЦК України, п. 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.п. 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання та керуючись ст. ст. 12, 81,141,142, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5