Справа № 749/160/19
Номер провадження 2/749/134/19
"22" травня 2019 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Шаповал З.О.
секретаря Мирошниченко А.М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ справу 749/160/19 за позовом ОСОБА_1 до Сновської міської рада Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
У лютому 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 3.21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучинівської сільської ради, Сновського (Щорського) району Чернігівської області до складу якої входять земельна ділянка розміром 0.9742 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (сіножаті) та земельна ділянка розміром 2.2436 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (рілля), після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована одна. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається зі спірних земельних ділянок. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з виправленнями у державному акті у зв`язку з чим нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.
Представник відповідача Сновської міської ради проти позову не заперечує. Просить розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнають.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.5), який був зареєстрований та постійно проживав по АДРЕСА_1 (а.с.20).
Встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (позивача по справі) (а.с.6).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.
Встановлено, що 18.07.2018 приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. була заведена спадкова справа за № 26/2019 з якої вбачається, що жодні інші особи (крім позивача) із заявами про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 до приватного нотаріуса не звертались.
Згідно спадкової справи №126/2019, яка заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 вбачається, що 23.05.2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 28.11.2018 року приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з виправлення у державному акті (а.с.21).
Як встановлено у справі в державному акті серії НОМЕР_4 дійсно маються виправлення (а.с.8).
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У справі встановлено, що внаслідок виправлення у правовстановлюючому документі на спірні земельні ділянки, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за законом.
Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування.
Тому, позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 3.21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучинівської сільської ради, Сновського (Щорського) району Чернігівської області до складу якої входять земельна ділянка розміром 0.9742 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (сіножаті) та земельна ділянка розміром 2.2436 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (рілля), після смерті матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню.
Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
На підставі наведеного та керуючись ст.. ст..1225, 1297, 1218, 392, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку розміром 3.21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучинівської сільської ради, Сновського (Щорського) району Чернігівської області до складу якої входять земельна ділянка розміром 0.9742 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (сіножаті) та земельна ділянка розміром 2.2436 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (рілля), після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Повний текст рішення складено 22.05.2019 року.

Суддя З.О.Шаповал