Провадження № 2/317/106/2019
Справа № 317/2117/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі судового засідання Коваль В.В.

за участі:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Садівничого товариства «Лісхоз» про визнання незаконними відключення від мережі електропостачання, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Садівничого товариства «Лісхоз» про визнання незаконними дій, визнання недійсними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просить:

визнати незаконними дії Садівничого товариства «Лісхоз» по відключенню 25.02.2018 року від електропостачання її садової ділянки № 5, розташованої у Садівничому товаристві «Лісхоз»;

визнати недійсним рішення засідання правління Садівничого товариства «Лісхоз» № 4 від 25.02.2018 року;

визнати недійсним рішення загальних зборів Садівничого товариства «Лісхоз» від 29.04.2018 року (Протокол № 1) в частині встановлення графіка оплати заборгованості ОСОБА_1 , а саме: до 31.05.2018 р. 1000,00 грн., до 30.06.2018 р. 1000,00 грн., до31.07.2018 року 2000,00 грн., до 31.08.2018 року 1000,00 грн. та оплати послуг електрика в сумі 1000,00 грн.;

зобов`язати Садівниче товариство «Лісхоз» повернути їй безпідставно отримані грошові кошти в сумі 6000,00 грн.;

стягнути з Садівничого товариства «Лісхоз» на її користь витрати пов`язані з лікуванням у розмірі 3592,61 грн.;

стягнути з Садівничого товариства «Лісхоз» на її користь моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що вона в 1976 року була прийнята членом Садівничого товариства «Лісхоз». Це підтверджується членською книжкою садовода № 2, виданою 09.09.1976 року. За час її членства у Товаристві на кошти членів товариства, які складалися з вступних, членських внесків та цільових внесків та за рахунок діяльності членів товариства була збудована інфраструктура Товариства, а саме побудовані дороги, лінія електромереж, лінія водопостачання, встановлена огорожа и т.і.

Всі об`єкти інфраструктури є спільною сумісною власністю членів Товариства на підставі ст.ст. 355,368 ЦК України та відповідно до п. 10.1 Статуту СТ «Лісхоз».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до п. 2.2 Статуту СТ «Лісхоз» основною метою діяльності Товариства є виробництво фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для культурного проведення вільного часу членами Товариства та їх родин, управління майном Товариства та його членів, обслуговування земельних ділянок, будівництво та обслуговування будинків, споруд та інженерних комунікацій.

У лютому 2018 року її було безпідставно звинувачено в крадіжці електроенергії на підставі того, що ОСОБА_6 подав голові правління товариства ОСОБА_7 заяву про те, що ним, разом з ОСОБА_8 , який є чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нібито встановлено факт несанкціонованого підключення до електромережі товариства її садового будинку з метою використання електроенергії в обхід приладів обліку використаної електроенергії.

При цьому вони нібито встановили факт того, що до її будинку протягнутий електричний провід, а в будинку горить світло, в той час як лічильник електричної енергії не показував використання електроенергії.

Незважаючи на те, що вона з чоловіком знаходилися в будинку, їм ніхто ніяких претензій не виказав ні у момент встановлення крадіжки електроенергії, ні у наступні дні.

Натомість 23.02.2018 р., як їм стало відомо пізніше, був складений протокол № 3 засідання правління СТ «Лісхоз», яким постановили провести перевірку лічильника електричної енергії у членів товариства, які проживають у садових будинках.

Не ставлячи їх до відома комісія, яка складалася з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 25.02.2018 р. провели обстеження електричних лічильників і встановили, що на електричному проводі, який веде електрострум від загальної електромережі до мого електричного лічильника, має пошкодження у вигляді проколів захисної ізоляції. Це було зафіксовано актом від 25.02.1018 р. При цьому був складений акт, відповідно до якого був встановлений факт пошкодження електричної мережі, яка веде до ділянки № 5, належній ОСОБА_12

На підставі цього акту та протоколу засідання правління Товариства № 4 від 25.02.2018 р., на якому було прийняте рішення про відключення її ділянки від електропостачання, було здійснене у той же день без будь-якого попередження.

Ні на засідання правління, ні 23.02.2018 р., ні 25.02.2018 р., ні під час складання акту вона не запрошувалась, ніяких пояснень від неї не вимагали, а відрізали її від електромережі у той час, коли вони були у будинку і навіть не попередили їх.

Електричний кабель, про який йдеться у вищевказаних документах, розташований за межами її садівничої ділянки у місці загального доступу, тобто на вулиці. Доступ до цього кабелю сторонніх осіб нічим не обмежений, будь хто міг пошкодити його, тому звинувачувати її у тому, що вона з метою крадіжки пошкодила цей кабель, є протиправними діями.

Вона протягом більш ніж 20 років була головою правління цього товариства. Після переобрання вона сумлінно виконувала всі обов`язки члена Товариства, сплачувала членські внески, оплачувала використану електроенергію.

Відповідно до обліку спожитої електроенергії за період 2016 рік - лютий 2018 року, що підтверджується платіжними документами, споживання нею електричної енергії суттєво не змінювалось, що робить безпідставними будь-які звинувачення на її адресу про крадіжки електроенергії.

Після неодноразових звернень до голови правління Товариства ОСОБА_7 з вимогою підключити до електропостачання її ділянку, ОСОБА_7 29.04.2018 р. скликала загальні збори Товариства, де оприлюднила, що за період з червня 2014 року по січень 2018 року різниця між загальним приладом обліку спожитої електроенергії та приладами індивідуальних споживачів склалася різниця, яка дорівнює 5756 кВ/год., тобто середньомісячна різниця становить 133.86 кВ/год.

За поданням голови правління Товариства ОСОБА_13 С.М ОСОБА_14 вся заборгованість товариства майже за 4 роки без будь-яких підстав, за умови недоведеності вини була покладена на неї.

Рішенням загальних зборів її понудили сплатити послуги електрика по відключенню від електромережі її ділянки та за підключення ділянки до мережі в сумі 1000,00 грн., та сплатити 5000,00 грн. штрафу чотирма платежами, а у разі першого порушення графіку по сплаті штрафу провести відключення від енергопостачання без попередження.

Під тиском вона вимушена була оплатити послуги електрика в сумі 1000,00 грн. після чого її ділянка була підключена до енергопостачання.

Вона є літньою людиною, інвалідом 2-ої групи, має хронічні захворіння і таке несправедливе рішення загальних зборів СТ «Лісхоз» не засноване ні на законі ні на фактичних обставинах, призвело до різкого загострення хвороби, що стало причиною її госпіталізації до кардіологічного відділення Запорізької обласної клінічної лікарні.

На стаціонарному лікуванні вона знаходилась з 29.04.2018 р. по 11.05.2018 р. За час лікування вона витратила на придбання ліків 3592,61 грн., що підтверджується фіскальними чеками, копії яких додаються до позову.

Після виписки з лікарні вона вимушена була сплатити до каси товариства ще 1000,00 грн., оскільки голова правління ОСОБА_7 надіслала на її телефон повідомлення про скликання загальних зборів з метою примусу її до сплати назначеного штрафу під загрозою відключення від енергопостачання. Після сплати нею вказаної суми загальні збори були відмінені.

Зважаючи на всі вище перелічені обставини та у зв`язку з різким погіршенням здоров`я внаслідок неправомірних дій відносно неї з боку СТ «Лісхоз» під керуванням ОСОБА_15 , вона вимушена була продати свою садову ділянку.

Незважаючи на те, що в червні 2018 року вона продала свою садову ділянку, ОСОБА_7 продовжувала шантажувати її через покупця ОСОБА_16

При цьому вона погрожувала відключити придбану ним ділянку від електропостачання якщо вона не сплатить весь борг.

Керуючись моральними засадами та під тиском голови правління Замули С.М., вона вимушена була сплатити ще 4000,00 грн. незаконного штрафу у червні цього року, оскільки ОСОБА_7 погрожувала відключенням електропостачання новим власникам садової ділянки. Підтвердженням отримання головою правління СТ «Лісхоз» грошових коштів є розписка, яка додається до цієї уточненої заяви.

Припинивши постачання електроенергії, охоронюваний законом інтерес був порушений, відповідач обмежив її право на користування конкретним матеріальним благом.

Постачання електроенергії СТ «Лісхоз» здійснюється на підставі Договору № 545 від 26.11.2009 року, украденому між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та СТ «Лісхоз».

Процедура відключення споживачів від енергопостачання чітко прописана у Правилах користування електричною енергією (ПКЕЕ) та у Правилах користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН). а також у договорах про постачання та користування електричною енергією.

Відповідно до п. 27 ПКЕЕН у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник за 30 днів надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії.

Жодних повідомлень нею не було отримано.

Акт обстеження від 25.02.2018 року з якого вбачається, що нібито обстеженням приборів обліку електричної енергії садових будинків СТ «Лісхоз» на предмет виконання правил використання електричної енергії в присутності фахівця ОСОБА_11 був встановлений факт пошкодження електричної мережі, яка веде до ділянки № 5, належній ОСОБА_1 був складений всупереч загальновідомим правилам. Це стосується в першу чергу того, що всі громадяни мають право на інформацію про дії, які стосуються безпосередньо них та право на надання своїх пояснень та заперечень щодо таких дій.

Самоправне відключення електропостачання є прямим порушенням її охоронюваних законом інтересів, оскільки відповідно до п. 10.1 вся власність товариства є спільною власністю.

Правління СТ «Лісхоз», прийнявши рішення направлене на перешкоду у здійснені її права на користування майном, співвласником якого вона є, прямо порушило вимоги закону, що робить таке рішення недійсним, адже відповідно до ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є вимога про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вищевикладене свідчить про те, що неправомірними діями СТ «Лісхоз» їй завдані матеріальні збитки в сумі 6000,00 грн., які складаються з оплати послуг по відключенню та підключенню електропостачання в сумі 1000,00 грн., суми неправомірно стягнутого з неї штрафу в розмірі 5000,00 грн.

Крім того, незаконні винні дії відповідача по відключенню її від енергопостачання завдали та продовжують завдавати їй та членам її сім`ї моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та хвилюваннях.

Її чоловік ОСОБА_17 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, важко переживає протиправні дії, які були здійснені відносно неї та його, як члена родини.

Вона витратила на придбання ліків для лікування, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, викликаного неправомірними діями посадовими особами СТ «Лісхоз», 3592,69 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Тому, враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 1167 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 20000,00 грн.

Відповідач подав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Свою незгоду мотивував наступним.

Садівниче товариство «Лісхоз» створено з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Товариства на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків і витрат, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (ст. 2.1 Статуту).

Садівниче товариство «Лісхоз» первинно зареєстровано Управлінням юстиції Запорізького району Запорізької області від 05.12.2003 року, свідоцтво № 101/00, діє на підставі Статуту, Конституції України, Земельного кодексу України та інших діючих законодавчих актів України.

Управління Товариством здійснюється на основі самоврядування, широкої гласності, активної участі всіх членів в рішенні питань його діяльності. Органами управління Товариства є Загальні збори членів Товариства, Правління Товариства, ревізійна комісія (ревізор).

Вищим органом управління Товариства є Загальні збори членів Товариства, виключні повноваження яких зазначені в п. 7.2 Статуту.

У п. 7.6 Статуту, затвердженого Загальними зборами членів Садівничого товариства «Лісхоз» (протокол № 1 від 08.11.2016 року) визначено, що основним юридичним і фінансовим документом є протокол зборів.

Садівниче товариство «Лісхоз» не є кооперативом, як зазначає позивач, а є товариством, створеним шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві (ст. 83 ЦК України). Відповідно, діяльність відповідача не регулюється Законом України «Про кооперацію».

Позивач є членом Садівничого товариства «Лісхоз» і для неї є обов`язковим виконання рішень Загальних зборів, правління Товариства (п. 4.2 Статуту).

26.11.2009 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та Садівнич товариством «Лісхоз» укладено Договір про приєднання до електричних мереж.

17 жовтня 2015 року загальними зборами товариства розглянуто питання посилення контролю за споживанням електричної енергії. Рішення оформлено протоколом № 4 від 17.10.2015 року.

У зв`язку з виявленою різницею між показами загального лічильника та показами лічильників в будинках членів товариства загальними зборами ухвалено рішення щодо переносу лічильників в доступні для контролю місця, погоджені з виконавчим органом Товариства; відповідальність за збереження електролічильника та електричних приборів, які ведуть від нього покладено безпосередньо на кожного члена садового товариства та на них же покладено обов`язок при виявленні будь-яких ушкоджень негайно ставити до відома виконавчий орган Товариства.

Одночасно, загальними зборами прийнято рішення, яке теперішнього часу не оскаржено та не скасовано, а саме: «У випадку виявлення крадіжки електроенергії відключати порушників попередження з застосуванням штрафних санкцій в розмірі 5 000 Повторне підключення проводиться після погашення збитків садовому товариству та оплати послуг електрика в розмірі 500 грн. за відключення та 500 грн. за підключення до електропостачання».

Відповідно до ст. 4.2 Статуту відповідача рішення загальних зборів Садівничого товариства «Лісхоз», оформлене протоколом № 4 від 17.10.2015 року, обов`язкове для виконання всіма членами Товариства, у тому позивачем.

21.02.2018 року на ім`я голови правління товариства від ОСОБА_6 надійшла заява про виявлений факт крадіжки електроенергії членом товариства Крамаренко-Крупій ОСОБА_18 .

23 лютого 2018 року правління Садівничого товариства «Лісхоз» прийняло рішення, оформлене протоколом № 3: «провести перевірку лічильників у членів садівничого товариства, які часто проживають на дачі. Для чого необхідно залучити кваліфікованого електрика та комісію, до якої ввійдуть члени правління та представники Садівничого товариства «Лісхоз».

На виконання зазначеного рішення правління 25.02.2018 року проведено комісійне обстеження приборів обліку електричної енергії та встановлено факт пошкодження електричної мережі, яка веде до ділянки № 5, належній ОСОБА_1

25.02.2018 року на засіданні правління прийнято рішення, оформлене протоколом № 4, про відключення електроенергії у ОСОБА_1 , повторне підключення провести після погашення збитків, спричинених товариству та оплати послуг електрика.

Зазначене рішення прийнято в межах компетенції та повноважень виконавчого органу товариства, які йому надані Статутом товариства.

Відповідно до ст. 8.3 Статуту Голова правління приймає рішення про припинення подачі води і електроенергії на ділянки у разі несплати внесків і невиконання членами товариства вимог Статуту, рішень загальних зборів і Правління».

Статтею 3.8 Статуту відповідача передбачено припинення членства в Товаристві за розкрадання електричної енергії, відсутності приборів обліку електроенергії, водопостачання, порушення встановлених правил.

29.04.2018 року загальними зборами Садівничого товариства «Лісхоз» встановлено графік оплати заборгованості позивача. Присутня на зборах Крамаренко-Крупій В.Г. погодилась виконати рішення зборів по виплаті штрафу в розмірі 5000,00 грн. та послуг електрика в розмірі 1000,00 грн., а також виявила готовність відмовитися від позову, пред`явленого до Садівничого товариства «Лісхоз».

Посилання позивача на те, що відключення електропостачання було здійснено 25.02.2018 року без будь-якого попередження» є безпідставним, оскільки рішенням відповідача від 17.10.2015 року, оформленим протоколом № 4, передбачено можливість відключення від електропостачання без попередження у випадку виявлення крадіжки електроенергії.

Безпідставним є твердження позивача, що доступ до цього кабелю сторонніх осіб нічим не обмежений, будь-хто міг пошкодити його, оскільки рішенням загальних зборів товариства від 17.10.2015 року, оформленим протоколом № 4, обов`язок самостійно стежити за збереженням електролічильника та електричних приладів, які ведуть від нього покладено на кожного члена садового товариства, який при виявленні будь-яких пошкоджень негайно зобов`язаний поставити до відома членів правління.

Позивач не ставила до відома виконавчий орган товариства стосовно пошкоджень електролічильника та електричних приладів, які ведуть від нього. З огляду на зазначене, відповідач діяв в межах своїх повноважень, відповідно до рішень вищого органу управління Товариства.

Відключення позивача від електропостачання здійснено відповідно до рішення загальних зборів членів товариства від 17.10.2015 року, оформленого протоколом № 4. Позивач не є стороною Договору № 762 від 15.11.2010 року про приєднання до електричних мереж, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та Садівничим товариством «Лісхоз», її посилання на Правила користування електричною енергією для населення, в даному випадку є безпідставним, оскільки між сторонами у даній справі виникли інші правовідносини.

Безпідставним є посилання позивача на ст. 369 ЦК України щодо здійснення права спільної сумісної власності, оскільки оскаржувані рішення правління від 25.02.2018 року та загальних зборів від 29.04.2018 року стосуються штрафних санкцій за крадіжку електричної енергії та оплати послуг електрика і не мають ніякого відношення до здійснення права спільної сумісної власності.

Зазначені рішення вищого та виконавчого органів управління Товариством не є правочинами, відповідно, їх прийняття не регулюються ст.ст. 203, 215 ЦК України, на які посилається позивач.

Вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди також є необґрунтованими.

У відповіді на відзив позивач висловила незгоду із позицією відповідача, що висловлена у відзиві на позов. Так, позивач наголосила на тому, що садівницькі товариства можуть функціонувати у такій організаційно-правовій формі, як обслуговуючі кооперативи відповідно до Закону України «Про кооперацію». Таким чином, твердження відповідача про те, що СТ «Лісхоз» не є кооперативом і його діяльність не регулюється Законом України «Про кооперацію» є хибними, оскільки суперечать ч. 1 ст. 83 ЦК України, ст. ст. 1, 6, 41 Закону України «Про кооперацію» та роз`ясненням, наданим Листом Міністерства юстиції України від 30.12.2009 р. №1079-0-2-09-19.

Також у відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідач замовчує той факт, що ОСОБА_6 взагалі не є членом товариства, натомість у протоколі № 4 від 25.02.2018 р. ОСОБА_6 всупереч вимог Статуту товариства зазначений як член правління, що взагалі робить вказаний протокол недійсним в силу ч. 2 ст. 203 ЦК України.

Висновок відповідача про те, що рішення вищого та виконавчого органів управління товариством не є правочинами суперечить ч. 1 ст. 202 Ц України, де прямо вказано що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тому у даному випадку рішення органів управління СТ «Лісхоз» про припинення електропостачання напряму стосується цивільних прав Крамаренко ОСОБА_19 .

Також відповідачем умисно замовчується суттєвий факт про пошкодження ізоляції електропроводу, який підводить електроенергію до лічильника електроенергії. Цей електропровід не є ані лічильником, ані електричним приладом, які ведуть від нього і відповідальність за збереження яких протококом № 4 від 17.10.2015 р. покладено на кожного члена садового товариства.

За вказаних обставин посилання на протокол №4 від 17.10.2015 р., як на підставу для відключення від електропостачання, є неправомірним, оскільки пошкоджена ділянка електропроводу знаходилась за межами відповідальності ОСОБА_1 і в її діях (бездіяльності) не містилися ознаки невиконання рішень загальних зборів.

Натомість функція організації охорони будівель, насаджень і інвентарю Статутом покладена саме на голову правління, тому вина за пошкодження електропроводу до електричного лічильника знаходиться в межах відповідальності голови правління і саме голова правління несе безпосередню відповідальність за неналежну організацію охорони інвентарю товариства.

До суду з`явились позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , які позов підтримали, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові та відповіді на відзив.

До суду з`явився представник відповідача Опанасенко В.Л., який заперечував проти позову у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Матеріали справи містять членську книжку садовода № 2, видану на ім`я ОСОБА_20 , за змістом яких остання є членом Садівницького товариства «Лісгосп» та має садову ділянку 300 кв.м.

Жодних інших доказів, які б підтверджували факт членства ОСОБА_1 у СТ «Лісгосп» матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять правовстановлюючих документів позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку чи об`єкти нерухомості, що на ній розташовані.

Даних про те, що на земельній ділянці є які-небудь об`єкти нерухомості, які у передбаченому законом порядку було закінчено будівництвом та підключено до мережі енергопостачання немає.

Щодо обставин, які оспорюють ся позивачем, судоми встановлено, що заявою від 21.02.2108 р. ОСОБА_6 звернувся до голови правління СТ «Лісхоз» із заявою, у якій повідомив про факт розкрадання електроенергії членом кооперативу Крамаренко-Крупій ОСОБА_21 .Г.

У відповідності до протоколу № 3 від 23.02.2018 р., правління СТ «Лісхоз» постановило провести повірку лічильників у членів садового товариства, які часто проживають на дачі.

Актом від 25.02.2018 р. зафіксовано, що обстеженням приборів обліку електричної енергії садових будинків СТ «Лісхоз» на предмет виконання правил використання електричної енергії було встановлено факт пошкодження електричної мережі, яка веде до ділянки № 5, належній ОСОБА_22 .

Протоколом № 4 від 25.02.2018 р. правління садівничого товариства «Лісхоз» вирішило відключити електричну енергію у ОСОБА_22 . Повторне підключення здійснити після погашення збитків, завданих товариству та сплати послуг електрика.

Протоколом № 1 від 29.04.2018 р. ОСОБА_23 ОСОБА_24 встановлено графік сплати заборгованості.

Квитанціями № 41 від 30.04.2018 р., № 46 від 30.05.2018 р., № 47 від 30.05.2018 р., № 49 від 24.06.2018 р. ОСОБА_23 ОСОБА_24 сплатила СТ «Лісхоз» вартість послуг електрика, штрафні санкції.

Згідно розписки від 24.06.2018 р. ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_1 4000,00 грн. як оплату штрафних санкцій по електроенергії.

Вказані дії були вчинені ОСОБА_1 самостійно, про що навіть зазначалось в протоколі рішення. Довести, що вказані дії вчинені були під тиском сторона позивача в судовому засіданні не змогла, не надала жодного доказу.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7924 судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.04.2018 р. до 11.05.2018 р. перебувала у стаціонарі кардіологічного відділення Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня».

Але з тієї ж виписки випливає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 1992 року. Скарги на самопочуття у ОСОБА_23 ОСОБА_24 є періодичними та почалися за тиждень до звернення до лікарні. Висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку з прийнятими на загальних зборах садівничого товариства рішень та погіршенням стану здоров`я не встановлено.

Також матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на наявність у будь-якої особи права власності чи права користування земельною ділянкою №5 в садівничому товаристві «Лісгосп».

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Оскільки при зверненні до суду позивач не надав документа, який засвідчує певне майнове право на садову ділянку № 5 та будинок на ділянці в СТ «Лісгосп» (право власності, право користування тощо), наразі немає підстав вважати, що ОСОБА_25 - ОСОБА_26 є або була власником садової ділянки та будинку або його користувачем на підставі закону чи договору.

Сам лише факт членства позивача у СТ «Лісгосп» не дає достатніх підстав вимагати підключення садової ділянки до електричної мережі, оскільки членство як таке не породжує у особи права власності чи права користування на певну садову ділянку та будинок та можливість його подальшого захисту, адже членам кооперативу у користування надається саме земельна ділянка, а не будинок.

Свідки надавати свідчення в судовому засіданні відмовилися.

Дані обставини у сукупності вказують на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що відключенням садової ділянки № 5 розташованої в Садівничому товаристві «Лісгосп» порушені його права.

Крім того, суд також враховує наступне.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (стаття 12 ЦК України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить звернути вагу на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Позивачем жодним чином не обґрунтовано, яким чином обраний ним спосіб захисту зможе забезпечити реальний та ефективний захист його порушеного (невизнаного) права, адже позивач не просить відновити електропостачання садової ділянки як таке, а просить лише визнати незаконними дії по відключенню.

Проаналізувавши зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовані, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не призведе до відновлення його порушених прав у разі задоволення позову, а для відповідача таке рішення є невиконуваним, оскільки не містить прямої вказівки на те, який кінцевий результат має бути досягнутий у результаті виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Вказані обставини також виключать можливість задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Садівничого товариства «Лісхоз» про визнання незаконними дій, визнання недійсними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повне рішення суду складено 22.05.2019 р.

Суддя І.Б.Громова