Справа № 484/541/19
Провадження № 2/484/538/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Кодриш Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про стягнення орендної плати, пені і 3% річних

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про стягнення орендної плати за 2015р. - 2017р. в розмірі 9314,59грн., пені за період з 30.01.2018р. по 30.01.2019р. в розмірі 10199,47грн. і 3% річних в розмірі 1225,25грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказав, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки площами 3,0767га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), 1,4248га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), 0,2774га (кадастровий номер НОМЕР_5 ) та 0,017га (кадастровий номер НОМЕР_4 ), а всього загальною площею 4,8га., які знаходяться в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідач користувався вказаними земельними ділянками на підставі договору оренди, який було укладено 10 червня 2009 року строком на 50 років. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2018 року, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.10.2018р., даний договір оренди було розірвано з підстав систематичної невиплати орендної плати. У зв`язку з чим за період з 2015-2017 р.р. утворилась заборгованість, на загальну суму 20739,31 грн., яка позивачу не виплачена.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати без її участі.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі та надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи, що, позивач не звертався до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" за отриманням орендної плати, тому відповідач був позбавлений можливості самостійно виконати зобов`язання по її виплаті. До того ж вважає, що в силу вимог ст. 257 ЦК України, позивачем пропущено строк звернення до суду в частині стягнення орендної плати за 2015 рік. Крім того, зазначив, що відповідно до вимог ст. 258 ЦК України строк позовної даності щодо стягнення пені за 2015 рік сплив 20.12.2016 року, за 2016 рік - 20.12.2017 року, за 2017 рік - 20.12.2018 року, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню, а враховуючи неточності щодо розрахунку 3% річних, сума 1225,65 грн. є також необґрунтованою та надав відповідну заяву про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площами 3,0767га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), 1,4248га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), 0,2774га (кадастровий номер НОМЕР_5 ) та 0,017га (кадастровий номер НОМЕР_4 ), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.(а.с.10-13)

10 червня 2009 року, між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 50 років, зареєстрований 28 березня 2012 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 01223.(а.с.6-9)

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2018 року, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.10.2018р., даний договір оренди було розірвано з підстав систематичної невиплати орендної плати за період з 2013р. по 2017р.(а.с.14-20)

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач не звертався до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" за отриманням орендної плати, тому відповідач був позбавлений можливості самостійно виконати зобов`язання по її виплаті.

Однак, дане твердження не відповідає дійсності та заслуговує на увагу, оскільки факт систематичного не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором оренди землі по виплаті орендної плати встановлений зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і не потребують доказування.

В позовній заяві позивач просить стягнути орендну плати за 2015р. - 2017р. в розмірі: за 2015р. - 2816, 67грн., за 2016р. - 3248,96грн., за 2017р. - 3248,96грн., а всього на загальну суму 9314,59грн.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що стягнення заборгованості по орендній платі за 2015р. не відповідає вимогам закону, оскільки позивач вийшов за межі загальної позовної давності та надав відповідну заяву про застосування строків позовної давності.

Дане твердження представника відповідача є слушним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.

Статтею 762 ЦК України встановлений обов`язок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 11 договору оренди землі від 10.06.2009 року орендар сплачує орендну плату щорічно, до 20 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

З відомостей з Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків № 9549 від 14.01.2019р. та № 9797 від 14.05.2019р. вбачається, що в 4 кварталі 2015 року нараховано орендної плати позивачу за надання майна в оренду в сумі 3301,97 грн., у 4 кварталі 2016 року - 3962,02 грн., у 4 кварталі 2017 року - 3962,02 грн., у 4 кварталі 2018 року - 3962,02 грн. Прибутковий податок на доходи фізичних осіб з цих сум утриманий, але орендна плата загальною сумою позивачу не виплачена.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки умовами договорів оренди землі встановлений строк сплати щорічної орендної плати - до 20 грудня поточного року, про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був довідатись починаючи з 21.12.2015 року, а звернувся із позовом до суду лише 30.01.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за 2015 рік задоволенню не підлягають та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті орендної плати за 2016р. та 2017р. в сумі 7924,04 грн.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що строк позовної даності щодо стягнення пені за 2015 рік сплив 20.12.2016 року, за 2016 рік - 20.12.2017 року, за 2017 рік - 20.12.2018 року, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Проте, повністю погодитись з даним твердженням представника відповідача не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п. 14 договору оренди землі від 10.06.2009 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 258 ЦК України визначена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка встановлюється в один рік.

Оскільки у договорі оренди землі сторонами визначено строк виконання зобов`язання, то перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином право позивача на отримання пені за порушення зобов`язань за вказаним договором, щодо сплати орендної плати, тобто перебіг позовної давності розпочався у 2015 році з 21 грудня 2015 року, за 2016 рік відповідно з 21 грудня 2016 року та за 2017 рік - з 21 грудня 2017 року.

Тобто, строк позовної даності щодо стягнення пені за 2015 рік сплив 21.12.2016 року, за 2016 рік - 21.12.2017 року, за 2017 рік - 21.12.2018 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 30.01.2019 року.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, за час прострочення орендної плати розмір пені за період з 30.01.2018р. по 30.01.2019р. становить 10 199 грн. 47 коп., а саме:

9314,59 грн.(заборгованість по орендній платі станом на 30.01.2019р.)*0,3:100*365 днів = 10 199 грн. 47 коп.

Між тим з огляду на приписи ч. 4 ст. 267 ЦК України позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за 2015-2017 роки не можуть бути задоволені з підстав спливу позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за порушення строків виплати орендної плати, визначених договором оренди землі від 10 червня 2009 року, лише за 2018 рік у розмірі 4338,42 грн., а саме:

3962,02 грн.(заборгованість по орендній платі за 2018р.)*0,3:100*365 днів = 4338,42 грн.

У відзиві на позов представник відповідача вказав, що при розрахунку 3% річних позивачем довільно збільшено розмір заборгованості з 9314,59грн. до 18196,89грн. з якої в подальшому здійснено вказаний розрахунок, а тому сума 1225,65 грн., є необґрунтованою та безпідставною.

Вказане твердження є слушним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, 3% річних:

-за період з 30.01.2016 року по 20.01.2019 року від суми боргу 2816,67грн. становить 253,27грн.

-за період з 21.12.2016 року по 30.01.2019 року від суми боргу 6065,63грн. становить 383,33грн.

-за період з 21.12.2017 року по 30.01.2019 року від суми боргу 9314,59грн. становить 588,65грн., а всього за вказані періоди 3% річних буде складати 814,20грн.

З даним розрахунком позивача суд погодитись не може, оскільки позивачем безпідставно було збільшено розмір заборгованості по орендній платі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі:

за 2016р. - 3962,02 грн.(заборгованість по орендній платі)*3:100 = 118 грн. 86 коп.

за 2017р. - 3962,02 грн.(заборгованість по орендній платі)*3:100 = 118 грн. 86 коп., а всього 237 грн. 72 коп.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 463 грн. 14 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Секретарка, вул. Леніна, 35-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 7924,04 грн., пеню за порушення строків виплати орендної плати, визначених договором оренди землі від 10 червня 2009 року, за 2018 рік у розмірі 4338,42 грн., 3% річних в сумі 237,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 463,14 грн., а всього 12 963 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 32коп.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

Повне судове рішення буде складено 27.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко