Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/152/19
"12" квітня 2019 р.Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі Корнієнко М.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка Запорізької області в режимі відео конференції з Києвосвятошинським районним судом Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Якимівського районного суду Запорізької областіз позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 було надано ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі : 56 700,00 грн. (п'ятдесят шість тисяч сімсот гривень 00 копійок). Кошти отримано ОСОБА_2 для закупівлі цегли та надання взамін грошовим коштам цеглу у кількості - 20 250 шт. до 30.08.2018 року особисто Позивачу.Зазначені обставини підтверджуються складеною ОСОБА_2 власноруч та підписаною у присутності двох свідків, розпискою від 30.05.2018 року. Згідно якої, ОСОБА_3 зобов'язувався повернути ОСОБА_1 або цеглу або назад грошові кошти отримані для закупівлі цегли про що зазначено вище.На зазначеній розписці Відповідача присутній напис Позивача про отримання розписки, які відповідно є офертою (пропозицією укласти договір) і відповіддю на оферту - акцептом. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). А відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, ст. 1046 ЦК України). В ч. 2 ст. 640 ЦК України: "Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії".Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг. Відповідно, ст. 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику. Л- 2 п. 1 ст. 1049 ЦК України визначає, «якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 допускається.Відповідачем не сплачувались і проценти за користування позикою. Згідно статті 536 ЦК України, «за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства». Спеціальні положення ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлюють цей розмір процентів «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики».Економічна сутність позики, як такої, відмінна від фінансового кредиту, де метою є одержання фінансовою установою прибутку (у вигляді процентів) від надання коштів. В той час, як позика, відповідно до ст. 1048 ЇДКУ, тільки надає "право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом".Позивач, здійснюючи нарахування процентів за користування його коштами використовує своє право у відповідності до ст. 536 ЦК, ч.1 ст. 1048 ЦК України.Вимогу Позивач направив Відповідачу 17.09.2018 року (додається копія вимоги та копія конверту з копією розписки до матеріалів справи). Відповіді до 16.01.2019 року Відповідач позивачу не надав. Отже, є пряме ухилення від сплати.У зв'язку з неналежним виконанням розписки Позивач відповідно до Закону України «Про несвоєчасне виконання грошових зобовязань» має право нарахувати пеню, додається нижче розрахунок пені:
Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання
Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
Процентна ставка пені:2 х ставок НБУ Розраховується за формулою:
[Пеня] = [Сума боргу] х 2 х [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів х [Кількість днів]
Дата початкуДата закінченняКількість днів Сума боргу Облікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
Всього: ±1 7 708.09
Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за вказані періоди складає 7 708.09 гри.
Несплата Відповідачем суми боргу протягом тридцяти денного терміну з моменту пред'явлення вимоги (про що зазначено вище), є простроченням виконання грошового зобов'язання.Згідно 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.Втрати від інфляції
Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, %
вересень місяць 2018 101.9
жовтень місяць 2018 101.7
листопад місяць 2018 101.4
грудень місяць 2018 100.8
січень місяць 2019 Індекс не встановлено
Результати розрахунку
Період розрахунку Сума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн. Інфляційне збільшення боргу, грн.
Для застосування ст. 625 (розрахунок 3 % річних) розуміємо борг, як величину, що включає інфляційні. Іншими словами борг, що підлягає сплаті боржником кредитору - реальний борг, що дорівнює сумі основного боргу та інфляційних. Вважаємо, що саме ця сума є простроченою, тобто прострочена реальна сума боргу. В іншому випадку, мав би застосуватися термін «три проценти від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання».3% річних - окремий вид відповідальності за порушення грошового зобов'язання, саме грошового (згідно п. 2 ст. 625 ЦКУ).Результати розрахунків.Вихідні дані.
Дата виникнення заборгованості Дата розрахунку Сума боргу Розмір пені Кількість днів прострочення
Розрахунок 3% річних
Період розрахунку Сума боргу 3% річних, грн.
Позивач, вважає за потрібне вказати, що рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 р. № 15-рп/2002 у «справі про досудове врегулювання спорів» розтлумачено : «..обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист».«Положення частини другої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист».Отже, оскільки звернення Позивача до Відповідача про повернення йому суми коштів виявились безрезультатними, Відповідачем не сплачено процентів за користування коштами, спричинено Позивачу втрати від інфляції, Позивач вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права.Згідно з вимогами ст.ст. 79, 87 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати.Інших позовних вимог до інших судів Позивач не здійснював.Досудове врегулювання спору використав надіславши 17.09.2018 року Відповідачу вимогу.Розрахунок судових витрат було здійснено через сайт Судова влада України та розраховано повернення 768,40 грн. судового збору Відповідачем Позивачу.На підставі викладеного позивач просить суд, стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти основної заборгованості 56 700,00 грн. (п'ятдесят шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, пені 7 708,09 грн. (сім тисяч сімсот вісім) гривень 09 копійок., інфляційних втрат 3 358,00 грн., З % річних - 638,00 грн. та стягнути з Відповідача судові витрати : суму судового збору 768,40 грн..
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у звязку з повторною неявкою відповідача в судове засідання.
На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений, причин неявки не надав.
Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією вимоги (а.с. 5); копією розписки (а.с. 6); копією конверта (а.с. 7); копією паспорта (а.с. 8-10); копією ІПН (а.с.11); копією конверта (а.с. 12).
Суд, заслухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що позивачем. ОСОБА_1 було надано відповідачу, ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі : 56 700,00 грн. (п'ятдесят шість тисяч сімсот гривень 00 копійок). Кошти отримано ОСОБА_2 для закупівлі цегли та надання взамін грошовим коштам цеглу у кількості - 20 250 штук до 30.08.2018 року особисто Позивачу. Позивач направив Відповідачу 17.09.2018 року Вимогу про повернення отриманих коштів. Але відповіді до 16.01.2019 року Відповідач позивачу не надав, на час розгляду зазначеного позову, Відповідач грошові кошти в розмірі 56 700 (п'ятдесят шість тисяч сімсот) гривень 00 копійок, що є основною заборгованістю, не повернув. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Позивача.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 81-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 509, 524, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 638, 640, 1046-1049, 1050 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко