РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення компенсації за затримку виплати при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення компенсації за затримку виплати при звільненні.

В позовній заяві вказала, що вона дійсно перебувала з відповідачем в трудових відносинах і була звільнена 30.04.2017 року, однак при звільненні їй не було виплачено всіх сум та компенсацію за дні використаної відпустки.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до довідки позивачу нараховано 5547,00 грн. З врахуванням 18 % податку на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору до виплати належало 4465,34 грн. Розмір компенсації за три дні відпустки складає: (5547,00 : 59 робочих днів х 3 дні) = 320,01 грн. З врахуванням 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору до виплати належало 257,61 грн. компенсації за 3 дні невикористаної відпустки.

Розрахунок середньої заробітної плати проводиться відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінет Міністру України від 08 лютого 1995 року №100, а саме працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Отже, позивачу належало до виплати 4465,34 грн. за 35 робочих дні, становить 127,58 грн. в день. Враховуючи день звільнення 30.04.2017 року на день подання позову спливло 393 робочих днів, тобто станом на 26.11.2018 року середній заробіток за весь час затримки складає 127,58х393=50138,94 грн.

Крім цього вищевказаними незаконними діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що вона сильно душевно страждає через незаконні дії відповідача, які порушили її конституційне право на своєчасне отримання винагороди за працю. Вона хвилюється з цього приводу стала роздратованою, що погіршує її відносини з оточуючими людьми, близькими рідними. Для відновлення своїх прав вона вимушена витрачати свій час, що потребує додаткових зусиль. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 10000 гривень.

Представник позивача направив до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути на її користь 4465,34 грн. заробітної плати, 257,61 грн. компенсації за 3 дні невикористаної відпустки, середній заробіток за весь час затримки в сумі 89433,58 грн., завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В попередніх судових засіданнях вказав, що на даний час у нього скрутне матеріальне становище, а тому він не має змоги розрахуватися по заборгованості по заробітній платі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_2 перебувала з відповідачем в трудових відносинах і була звільнена 30.04.2017 року, при звільненні їй не було виплачено всіх сум та компенсацію за три дні не використаної відпустки.

Відповідно до довідки про доходи №2 позивачу нараховано 5547,00 гривень заробітної плати, за період роботи з 10 березня 2017 року 30 квітня 2017 року.

Відповідачем на спростування вказаних обставин не надано до суду доказів про те, що позивачу виплачена заборгованість по заробітній платі.

За таких обставин суд вважає, що вимога ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 4465,34 грн. та 257, 61 грн. підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Визначаючи розмір виплат за час затримки виплати заробітної плати , суд керується вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100., відповідно до якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців

роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних

місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Середній заробіток за час затримки за період з 30.04.2017 року по 01.04.2019 року становить 89433,58 грн. (4465,34:35х701).

Однак суд вважає, що слід застосувати принцип співмірності та зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки заборгованість по заробітній платі становить 4465 гривень 34 копійки, крім того, суд враховує, що позивач протягом 19 місяців не звертався з відповідним позовом до суду, а також не надав до суду доказу про те, що він звертався до відповідача з приводу вказаного спору. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 14168 гривень 85 копійок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Крім того, згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що відповідачем тривалий час не виплачено позивачеві заборгованість по заробітній платі, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 гривень. При цьому суд враховує характер та обсяг моральних страждань, їх тривалість, тяжкість, вину відповідача, вимогу розумності та справедливості.

Керуючись ст..ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України, ст. ст. 44, 116, 117,

237-1 КЗпП України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1991року №13, ст. 23 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Законом України «Про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4722 гривні 95 копійок заборгованості по заробітній платі, 14168 гривень 85 копійки компенсації за невчасно виплачену заробітну плату та 1000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

В іншій частині позовних відмовити.

Рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,

ід.н. НОМЕР_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач: ОСОБА_3, ід.н. НОМЕР_2, проживає в

АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 15.04.2019 року.

Суддя: О. В. Мазурок