Ухвала

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа №2-3781/2008

провадження № 61-5650ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, постановлену у складі судді

Шандра М. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 грудня 20018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу торгового павільйону по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на торговий павільйон площею 66,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Зобов`язано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на торговий павільйон площею 66,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та видати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, 01 листопада 2018 року, Львівська міська рада, як особа, яка не брала участі у справі подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2018 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин його пропуску та для доплати судового збору. Одночасно роз`яснено, що у разі не усунення недоліків у вказаний термін, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

25 грудня 2008 року.

Ухвала суду мотивована тим, що 24 січня 2019 року, тобто поза межами встановленого ухвалою суду від 17 грудня 2018 року десятиденного строку, Львівською міською радою подано до суду документ на підтвердження сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Львівська міська рада із заявою про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків або поновлення пропущеного процесуального строку не звернулася, а апеляційний суд з підстав, передбачених статтею 126 ЦПК України залишив подані документи без розгляду.

Оскільки, у встановлений судом строк заявник не виконав вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, суд, відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Львівської міської ради, в якій заявник просив скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року клопотання Львівської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року задоволено. Поновлено заявнику строк на касаційне оскарження. Касаційну скаргу залишено без руху, надано строк до 30 квітня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору.

У травні 2019 року на виконання вимог указаної ухвали суду касаційної інстанції, Львівська міська рада надіслала заяву про усунення недоліків, до якої долучено оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що Львівська міська рада не брала участі у справі, про ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції дізналася

03 липня 2018 року. Для підготовки апеляційної скарги знадобився тривалий проміжок часу, що й зумовило пропуск строку на апеляційне оскарження, а тому суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно підпункту 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 грудня 2008 року Львівська міська рада отримала 03 липня 2018 року, отже останнім днем на апеляційне оскарження є 13 липня 2018 року, а апеляційна скарга подана лише

01 листопада 2018 року.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки, заявник вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у строки, встановлені судом, не виконав, з заявою про продовження строку для усунення недоліків або його поновлення не звернувся, а тому правильно застосував положення статті 358 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 24 жовтня 2004 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, ухвала Львівського апеляційного суду від 30 січня

2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник