Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-314/11

провадження № 61-40752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Саулес Фабрика Україна»

боржник - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2018 року у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 червня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» (далі - АБ «Банк регіонального розвитку») борг за кредитним договором на загальну суму 267 138, 29 грн, витрати зі сплати державного мита в сумі 1700,00 грн та зі сплати інформаційно-технічних послуг у сумі 120,00 грн, а всього 268 958,29 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 7 листопада 2014 року замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2011 року № 2-14/11 з Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» (далі - ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М»).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2016 року замінено сторону у вищезазначеному виконавчому провадженні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Саулес Фабрика Україна» (далі - ТОВ «Саулес Фабрика Україна»).

Короткий зміст заяви

У серпні 2016 року ТОВ «Саулес Фабрика Україна» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що 20 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року. ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», набувши статусу стягувача, зверталось до виконавчої служби та йому було повідомлено, що 12 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-314/11, виданого 08 серпня 2011 року, стягувачу. ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», а пізніше ТОВ «Саулес Фабрика Україна» неодноразово зверталися до виконавчої служби із заявами про направлення виконавчого листа на їх адресу або копій документів, які підтверджують вручення виконавчого листа АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенції комплексного захисту бізнесу «Дельта М» або ТОВ «Саулес Фабрика Україна», однак відповіді так і не отримано.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 серпня 2016 року заяву ТОВ «Саулес Фабрика Україна» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі №2-314/11 та поновлено ТОВ «Саулес Фабрика Україна» строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2018 року ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав неповідомлення боржника про розгляд справи судом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у задоволенні заяви ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Ухвалу мотивавано тим, що доводи ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про втрату виконавчого листа спростовуються постановою державного виконавця, відповідно до якої 12 квітня 2017 року головним державним виконавцем Деснянського районного Відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-314/11, виданого 07 листопада 2014 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь АБ «Банк регіонального розвитку» на загальну суму 268 958,29 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Саулес Фабрика Україна» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року скасовано і постановлено нову про задоволення заяви ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалу мотивовано тим, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2018 року скасовано ухвалу, на підставі якої видано дублікат виконавчого листа, який підлягає поверненню до районного суду, а виконавче провадження відкрите за ухвалою суду першої інстанції - закриттю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

10 вересня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 за заявою ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про закриття касаційного провадження в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

29 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року клопотання ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про закриття касаційного провадження в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Касаційне провадження у справі за заявою ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2018 року у частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання закрито.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що постановою державного виконавця від 12 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 28702952 виконавчий лист повернуто стягувачу АБ «Банк регіонального розвитку». Кредитор мав право повторно звернутися до органів державної виконавчої служби за примусовим виконанням виконавчого листа з 12 грудня 2013 року по 12 грудня 2014 року. Однак виконавчий лист не пред'являвся до примусового виконання. Після укладення 30 вересня 2015 року договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Саулес Фабрика Україна» лише в серпні 2016 року звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення, не обґрунтовуючи причини пропуску такого строку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 червня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» борг за кредитним договором на загальну суму 267 138, 29 грн, витрати зі сплати державного мита в сумі 1700,00 грн та зі сплати інформаційно-технічних послуг у сумі 120,00 грн, а всього 268 958,29 грн.

На виконання рішення суду видано виконавчий документ.

20 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року.

12 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-314/11, виданого 08 серпня 2011 року, стягувачу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 7 листопада 2014 року замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 лютого 2011 року № 2-14/11 з АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2016 року замінено сторону у вищезазначеному виконавчому провадженні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на ТОВ «Саулес Фабрика Україна».

ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», а пізніше ТОВ «Саулес Фабрика Україна» неодноразово зверталися до виконавчої служби із заявами про направлення виконавчого листа на їх адресу або копій документів, які підтверджують вручення виконавчого листа АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенції комплексного захисту бізнесу «Дельта М» або ТОВ «Саулес Фабрика Україна», однак відповіді так і не отримали.

У серпні 2016 року ТОВ «Саулес Фабрика Україна» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 129 - 1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Доводи касаційної скарги щодо поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд не перевіряє, оскільки в цій частині ухвала апеляційного суду не переглядається відповідно до вимог цивільного процесуального закону.

Перевіряючи доводи касаційної скарги в частині видачі дубліката виконавчого листа, Верховний Суд бере до уваги заяву про видачу дубліката виконавчого листа ТОВ «Саулес Фабрика Україна» від 25 серпня 2016 року (т. 1, а. с. 160), в якій заявник посилався на те, що виконавчий лист № 2-314/11, виданий 08 серпня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва, на адресу товариства не повернуто, а державна виконавча служба на звернення відповіді не надає, докази про направлення виконавчого листа стягувачу, як і сам виконавчий лист, у матеріалах справи відсутні. З посиланням на частину першу статті 370 ЦПК України 2004 року просив видати дублікат виконавчого листа. Водночас ТОВ «Саулес Фабрика Україна» надано докази на обгрунтування видачі дубліката виконавчого листа (т. 1, а. с. 164- 176).

Задовольняючи заяву ТОВ «Саулес Фабрика Україна» про видачу дубліката виконавчого листа, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, зокрема, пояснення представника Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дегтярьової Ю. С. (т. 3, а. с. 113-114) дійшов висновку про те, що 20 вересня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-314/11, виданим за вказаною справою, а 12 грудня 2013 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу. Проте згідно з матеріалами справи вказані документи у первісного стягувача відсутні.

Установивши доведеність заявником втрату виконавчого листа №2-314/11, виданого 08 серпня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь АБ «Банк регіонального розвитку»на загальну суму 268 958,29 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача.

На спростування наданих ТОВ «Саулес Фабрика Україна» доказів втрати виконавчого листа, ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів. Доводи касаційної скарги у цій частині ґрунтуються на припущеннях.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на зазначене доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку встановлених обставин щодо видачі дубліката виконавчого листа, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Водночас Верховний Суд виходить з того, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року); відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року); було б незрозуміло, якби стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Шмалько проти України» рішення від 20 липня 2004 року), а також існування заборгованості, підтверджене обов'язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2018 року в частині видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С.Олійник

С. О.Погрібний

О. В.Ступак