Справа №409/2239/18
Пров.№2/409/216/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2019 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.
Позивач в в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання 20.03.2019р. та 11.04.2019 року не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило.
11.04.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 13.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №739, ОСОБА_3 (в особі ОСОБА_5) передала, а ОСОБА_2 (в особі ОСОБА_6) прийняв у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язався сплатити за нього обумовлену грошову суму. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_4, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 8).
Згідно відповіді, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області від 15 травня 2018 року №0-12-0.222- 3218/2-18 на заяву ОСОБА_3, в Державному земельному кадастрі наявні відомості про земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_4, передбачена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Однак надати Витяг з ДЗК неможливо, оскільки Поземельна книга в електронному вигляді на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4, до моменту блокування системи по окупованим територіям, відкрита не була (а.с.11).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як вбачається із тексту позовної заяви, позивачем були заявлені вимоги тільки про визнання права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_4.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Право власності на земельну ділянку у позивача, з урахуванням обставин викладених позивачем в тексті позовної заяви, може виникнути на підставі придбання за договором купівлі-продажу, який на час розгляду справи в суді у встановленому законом порядку дійсним визнаний не був і з такими вимогами позивач до суду у встановленому законом порядку не звертався.
Таким чином, без вирішення питання про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним, на підставі якого відповідно до зазначених вище норм права виникає право власності на вказане майно, визнання за позивачем права власності є передчасним.
Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в зв'язку з необґрунтованістю заявлених у встановленому законом порядку по даній справі позовних вимог без попереднього вирішення питання про визнання правочину купівлі-продажу земельної ділянки дійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 328, 392, 657 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК УКраїни суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 30.01.2001р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 30.12.1996р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко