П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 361/1616/18

Провадження: № 22-ц/824/1288/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Василишина В.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (після зміни назви - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк») (далі по тексту - КБ "Приватбанк" ) звернулось до суду з вказаним позовом та просило стягнути із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 28 травня 2013 року в загальній сумі 113 747 грн. 07 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2013 року КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 кредит в розмірі 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на складання договору, що підтверджується її підписом у заяві. На встановлення і зміни кредитного ліміту, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку відповідачка при укладенні договору про надання банківських послуг надала свою згоду. Свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, в свою чергу, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на лютий 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 113 747 грн. 07 коп.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 позов позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 4 497 грн. 35 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, Литвиненко О.Л. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості, яка складається з частини процентів та неустойки та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах надання банківських послуг не тягне за собою відсутність договірних правовідносин. Підписана відповідачем заява та наявність виписки по рахунку засвідчують її згоду на умови кредитування та умови отримання кредиту. Здійснення позивачем сплати відсотків за новою ставкою свідчить про її згоду зі зміненими умовами кредитного договору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року поновлено ЛитвиненкоО.Л. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» строк на апеляційне оскарження заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Литвиненко О.Л. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до статті 360 ЦПК України відповідач не скористалась.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 754/13763/15-ц у правовідносинах про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року поновлено апеляційне провадження по вказаній справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відповідності до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Штронда А.М. в інтересах КБ "Приватбанк" у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачки, яка не з'явилась, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції. Крім того, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач, укладаючи даний договір, була обізнана щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені та штрафу. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не мав права зараховувати внесені відповідачем кошти на погашення заборгованості по зазначеним платежам, розмір яких не погоджено сторонами.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 травня 2013 року між ПАТ КБ«ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н про надання останній кредиту у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно із розрахунком заборгованості за договором б/н від 28 травня 2013 року, станом на 28 лютого 2018 року, утворилась заборгованість ОСОБА_3 перед банком, що становить 113 747 грн. 07 коп., з яких: тіло кредиту 3737 грн. 09 коп.; відсотки за користування кредитом 99 467 грн. 26 коп.; заборгованість за пенею та комісією 4650 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 5392 грн.72 коп.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих прострочених відсотків і комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору.

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами частини 1 статті 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням частини 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 28 травня 2013 року було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

Після укладення кредитного договору відповідач активно користувався карткою, поповнював картковий рахунок.

Згідно статтями 526, 530, 610, частиною 1 статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно наданого Банком розрахункту станом на 28.02.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість у розмірі 113 747,07 грн., яка складається з наступного: 3737,09 грн. заборгованість за кредитом; 99 467,26 грн. заборгованість за процентами; 4650 грн. - комісія; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 штраф (фіксована частина), 5392,72 штраф (процентна складова)

Сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Також, вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Враховуючи вищезазначене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у стягненні нарахованих відсотків за користування кредитом, пені та штрафу, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, 28 травня 2013 рокубуло укладено в письмовій формі кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Отже, в даному випадку Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці умови та Правила були чинними під час укладання договору.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам, пені та штрафам, суд першої інстанції наведеного вище не врахував, не звернув уваги, що відповідач факту укладання кредитного договору не оспорювала, частково сплачувала заборгованість, користувалась кредитними коштами, тобто, погоджувалась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Також слід відмітити, що 4650 грн. - загальна сума заборгованості за пенею та комісією у розрахунку позивачем не розмежовані, а тому суд позбавлений можливості перевірити правильність цього розрахунку.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У контексті зазначених положень процесуального закону суд вважає, що позовні вимоги в цій частині банком не доведені, а правові підстави до стягнення комісії відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні позову в частині стягнення суми пені та комісії відмовляє.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що після спливу строку дії договору, що відповідає строку дії кредитної картки, припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318 цс 18, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

У даному випадку, як убачається з наявних у розпорядженні суду письмових доказів, строк кредитування закінчився 30 квітня 2014 року разом із закінченням строку дії картки (а.с. 4).

Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування - 30 квітня 2014 року, а тому, починаючи із зазначеної дати КБ «ПриватБанк» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, а відтак позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованих за період з 30 квітня 2014 року по 28 люте2018 року, не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необгрунтованістю.

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_3на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нараховані лише за період з 28 травня 2013 року по 30 квітня 2014 року, у розмірі 546,72 грн.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості за договором № б/н від 28 травня 2013 року у розмірі 10 176,53 грн., яка складається з: 3737,09 грн. - тіло кредиту; 546,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 штраф (фіксована частина), 5392,72 штраф (процентна складова).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» при подачі позову до суду першої інстанції було сплачено 1762 гривень, а за подачу апеляційної скарги було сплачено 2643 гривні.

Згідно статті 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4405 гривень.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ЛитвиненкоОлени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, р/р №3111, МФО 305229, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.05.2013 року, яка складається з 3737,09 грн. - тіло кредиту; 546,72 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5892,72 - штраф, а всього 10176,53 (десять тисяч сто сімдесят шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового зборуу розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.А. Пікуль

Д.Р. Гаращенко