Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9378/18
Провадження № 2/644/505/19
18.04.2019
РІШЕННЯ
(заочне)
18.04.2019 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Попової В.О.
секретаря судового засідання Дашкової К.С.
представника позивача-адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, - ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що на вона та її донька ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В квартирі за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 Станом на сьогоднішній день відповідач за місцем реєстрації не проживає, його місце перебування позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі обмежує її права як співвласника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг. А тому просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом квартирою №41 в будинку №1-Б по вул. Біблика в м. Харкові.
Позивач ОСОБА_3 Л В. в судове засідання не з'явилася.
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позовній заяві, та просила позов задовольнити. При цьому проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_3, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не скористався правом подати відзив проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.
Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.
Ухвалою суду від 21.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дав підстави для обґрунтованого висновку суду про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Отже право на проживання у квартирі членів сім'ї власника, походить безпосередньо від права власності самого власника квартири, а тому при втраті такого права власником, втрачає право на проживання і члени сім'ї власника квартири.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник квартири має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не є членом сім'ї власника квартири, своєю реєстрацією у ній чинить перешкоди власнику у користуванні квартирою, то в силу ст.391 ЦК України, такі перешкоди мають бути усунуті, а порушене право позивача підлягає захисту.
Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.
На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1998 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2006 року та на підставі договору дарування від 23.03.2007 року ОСОБА_2 є власником ѕ частки квартири АДРЕСА_1. Її донька - ОСОБА_4 є власником ј частки квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1998 року; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі. У 2010 році шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №461 від 26.10.2010 року.
ОСОБА_3 по теперішній час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова.
З пояснень допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вбачається, що з квітня 2017 року колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
За таких обставин суд вбачає, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: м. Харків, по вул. Біблика, б.1-Б., кв.41, вже понад рік не користуються цим житлом та не сплачують за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію пільг по сплаті витрат, пов'язаних з утриманням житла. ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивача. Договір найму житла між власниками квартири та відповідачем відсутній.
Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку щодо існування правових підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та обставини справи підтверджені достовірними та допустимими засобами доказування.
На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3 таким , що втратив право користування житлом квартирою №41 в будинку №1-Б по вул. Біблика в м. Харкові.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 26.04.2019 року.
Суддя: Попова В.О.