Справа № 628/240/19
Провадження № 2/628/360/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2019 року місто Купянськ
Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Демченко І.М.,
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Купянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання повернути позику,
за участю представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду від 05.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
19.02.2019 відповідач ОСОБА_2 надав заяву про відкладення підготовчого засідання для підготовки відзиву.
18.03.2019 представником позивача ФОП ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_6 подано відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що посилання відповідача на позасудові перемовини щодо виконання умов договору позики, результатом яких стало написання боргової розписки на імя позивача, тобто переведення зобовязання у грошову форму, не відповідають дійсності, адже жодної боргової розписки на імя ФОП ОСОБА_1 відповідачем не складалося, умови договору позики від 12.03.2018 не змінювалися. Посилання відповідача на часткове виконання умов зобовязання шляхом посвідчення довіреності на право користування та розпорядження ОСОБА_1 моторним прогулянковим судном «Regal 1800 LSR» також вважає безпідставним, оскільки ці обставини взагалі не стосуються предмета спору, а рухоме майно належить третій особі, а не сторонам у справі.
Ухвалою суду від 29.03.2019 підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
17.04.2019 представник позивача адвокат ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача ФОП ОСОБА_1, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.
У судовому засідання представник позивача - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, просив зобовязати ОСОБА_2 повернути позику та стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Суд, зясувавши думки сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, встановив фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
За умовами вищезазначеного договору позикодавець передає позику позичальникові в день підписання сторонами цього договору. Позика передається у натуральній формі шляхом вивезення самовивозом автомобілем з номером 062-07- АТ ВВ 1586 ХТ водій ОСОБА_7 палива з території позичальника, а саме: Харківська область, місто Купянськ, вулиця Сватівська, 47, згідно акту приймання-передачі, який є невідємною частиною цього договору. Позика вважається переданою позичальнику в момент отримання та підписання сторонами акту приймання-передачі.
Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і становить 70 календарних днів. Позика повертається в натуральній формі (літрах) шляхом завезення палива на територію позикодавця. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент отримання та підписання сторонами акту приймання-передачі (а.с.4).
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Оскільки предметом позики є паливно-мастильні матеріали, договір є безпроцентним.
Положеннями статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками.
Встановлені вище обставини підтверджені документальними доказами письмовим договором позики та актом приймання-передачі, які є належними і допустимими доказами в розумінні ст. 218 ЦК України, ст. 76-80, 95 ЦПК України.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, строк повернення позики сплив 31.05.2018, однак ОСОБА_2 дизельне паливо ФОП ОСОБА_1 не повернув, чим порушив умови взятих на себе зобовязань.
При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 та його представника щодо зміни умов договору позики, яке відбулося 19.03.2018 шляхом зобовязання повернути позику в грошовій формі, про що було складено боргову розписку на імя ФОП ОСОБА_1 з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Крім цього, умовами договору позики від 12.03.2018 визначено, що позика вважається повернутою позикодавцеві в момент отримання та підписання сторонами акту приймання-передачі, а будь-які зміни до цього договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.
Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідачем ОСОБА_2 ані акту приймання-передачі, ані додаткової угоди про внесення змін до умов виконання зобовязань за вищезазначеним договором позики від 12.03.2018 суду надано не було.
Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на часткове погашення позики шляхом уповноваження ОСОБА_1 на користування з правом продажу та обміну моторним прогулянковим судном «Regal 1800 LSR», оскільки з копії довіреності від 30.05.2018, оригінал якої суду не надано, встановлено, що транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не є стороною у цій цивільній справі, та він уповноважив як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 незалежно один від одного користуватися, а також від його імені продати чи обміняти його (а.с.48).
За положеннями ч.ч.3,4 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Сторони є вільними в укладенні договору, а відтак зазначення у письмовому договорі позики про зобовязання ОСОБА_2 у конкретно визначені строки повернути ФОП ОСОБА_1 дизельного палива, з зазначенням особистих даних відповідача, а також дати та особистого підпису позичальника, при наявності примірників договору у кожної із сторін цього договору, в т.ч. у позикодавця, суд визнає як боргове зобов`язання, яке боржником не виконано.
Таким чином, відповідачем жодних належних, допустимих і достатніх доказів того, що ФОП ОСОБА_1 отримано грошові кошти чи інше майно від ОСОБА_2 в рахунок погашення позики суду не представлено. Позивач заперечувала отримання від відповідача будь-яких коштів або майна на виконання його зобовязань щодо повернення позики. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням № 553 від 24.01.2019 у розмірі 1921грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача.
Крім цього, за положеннями статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, ФОП ОСОБА_1 понесено витрати у розмірі 2166,67грн, що підтверджується відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (а.с.7-12), які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст.2, 13, 23, 76-81, 90, 137, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 530, 545, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання повернути позику задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3, місце проживання якого зареєстровано за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: Харківська область, місто Купянськ, вулиця Молодіжна, будинок 2Б, р/р НОМЕР_2 ПАТ «МЕГАБАНК» МФО 351629) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн. (одна тисяча девятсот двадцять одну гривню) та на професійну правничу допомогу у розмірі 2166,67грн. (дві тисячі сто шістедсят шість гривень шістдесят сім копійок).
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 03.05.2019.
Головуючий: І.М.Демченко