Справа № 456/2653/18
Провадження № 2/456/251/2019
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию цивільну справу №456/2653/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 12424,98 грн., за період з грудня 2013р. по березень 2018р., та стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітків (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Виконавчий лист виданий на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду від 22.11.2012р. анулювати. 06.12.2018р., позивач уточнила позовні вимоги та просила вирішувати позов лише в частині збільшення розміру аліментів, зокрема мінімального розміру стягуваних аліментів 50% замість 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у зв?язку зі змінами сімейного законодавства, що набрали чинності 08.07.2017р.

Позивач в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак його представник - адвокат Варода П.Б., подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2, позовні вимоги заперечив, подав до суду відзив в якому вказав, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2011 року по справі №1323/5377/2012 уже стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з 11 вересня 2012 року. Позивач ОСОБА_1 у своєму позові заявила аналогічну, як і у вищевказаній справі №1323/5377/2012, позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача ОСОБА_2 Застереження у позовній вимозі про те що розмір аліментів має бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є матеріально-правовою вимогою, оскільки законодавча зміна мінімального розміру аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів, так як така підстава для зміни розміру аліментів не визначена у частині 1 статі 192 Сімейного кодексу України. Відповідач ОСОБА_2 згідний й надалі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, як це визначено рішенням суду. Між тим, відповідач ОСОБА_2, у випадку якщо розмір аліментів, який вираховується виходячи із 1/4 частини усіх видів його заробітку буде менший 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не заперечує свого обов'язку, визначеного у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, по їх сплаті у розмірі не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2012 року було розірвано.

Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого вказано батьками сторін.

Також, судом встановлено, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2012р., з ОСОБА_2, 14.09.1981р. народження на користь ОСОБА_1, стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повнолітня, починаючи з 11.09.2012р.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, положення ст.192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Покликання на зміну законодавства в частині збільшення визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів.

Оскільки, позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітньої дитини, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 180, 183, 185, 198, 199 СК України, ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 258, 263-265 ЦПК України суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко