ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 642/6890/18

Провадження № 22-ц/818/1909/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Афаліна», товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Прогрес Про»,

інші учасники справи:

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Гринченко Тетяни Миколаївни , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Прогрес Про», на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова, постановлену 05 лютого 2019 року у складі судді Шрамко Л.Л.,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, у якій просив у якості забезпечення доказів витребувати у ТОВ «Консалт Прогрес Про» відповідні платіжні документи, які підтверджують проведення рахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018р. у сумі 100 000 грн. У ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просив витребувати оригінал договору позики від 23 травня 2018 року на суму 100 000 000 гривен, оригінал договору поруки від 23 травня 2018 року. Також просив витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича (надалі ПН ХМНО Остапенко Є.М.) нотаріальні копії: договору іпотеки №1316 від 23.05.2018р., укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Афаліна»; додаткового договору №1 від 26.09.2018 до договору Іпотеки №1316 від 23.05.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Афаліна», договору №2674 від 26.09.2018 про відступлення права вимоги за договором позики від 23.05.2018 та прав за іпотечним договором №1316, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Афаліна» та ТОВ «Консалт Прогрес Про»; довіреності від 26.09.2018, реєстровий номер 2671, від ТОВ «Консалт Прогрес Про» на ім`я ОСОБА_6 , договору про задоволення вимог іпотекодержателя №2675 від 26.09.2018, укладеного між ТОВ «Афаліна» та ТОВ «Консалт Прогрес Про», довіреності від ТОВ «Консалт Прогрес Про» на ім`я ОСОБА_6 , посвідченої 26.09.2018р. ПН ХМНО Остапенко Є.М. за реєстровим № 2672. Також просив витребувати в Центральному Управлінні ГУ ДФС України у Харківській області дані щодо розміру отриманих ОСОБА_3 доходів протягом 2016 - 2017 років та за 01.01.2018 по 31.10.2018 року.

В обґрунтування заяви посилався на те, що у провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також договорів поруки та іпотеки, спрямованих на його забезпечення. Витребувані докази стосуються предмету доказування. Платіжні документи у ТОВ «Консалт Прогрес Про» належить витребувати з метою встановлення проведення з ОСОБА_3 розрахунків саме цим товариством і у визначеному в договорі обсязі. Витребування інформації в Центральному Управлінні ГУ ДФС України у Харківській області доведе відсутність у ОСОБА_3 коштів у розмірі 100 000 000 гривень для позичення їх ОСОБА_2

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2019 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано вказані документи у ТОВ «Консалт Прогрес Про», ОСОБА_3 , ПН ХМНО Остапенка Є.М. і Центрального управління ГУ ДФС України у Харківській області.

Суд першої інстанції виходив з того, документи, про витребування яких клопоче представник позивача, обґрунтовані позовні вимоги ОСОБА_1 Інформація, що міститься в них, належить до предмету доказування у справі та має значення для її розгляду і може бути витребувана за рішенням суду.

Не погодившись із ухвалою суду, Гринченко Т.М. , яка діяла в інтересах ТОВ «Консалт Прогрес Про», подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу про забезпечення доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що вимога про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та прав за іпотечним договором № 2674 від 26 вересня 2018 року є похідною від вимоги про визнання недійним договору позики. Позовна заява ОСОБА_1 не містить обґрунтування недійсності вказаних правочинів з огляду на їх безгрошовість. ТОВ «Консалт Прогрес Про» визнає перерахування ОСОБА_3 100 000 гривень за відступлення права вимоги на підставі договору № 2674 від 26 вересня 2018 року. Тому витребування у ТОВ «Консалт Прогрес Про» платіжних документів на підтвердження проведення розрахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018р. у сумі 100 000 грн. не входять у предмет доказування і не є належними доказами.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали контрольного провадження, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційна скарга Гринченко Т.М. , яка діє в інтересах ТОВ «Консалт Прогрес Про», не містить обґрунтування незаконності ухвали суду в частині витребування документів у ОСОБА_3 , ПН ХМНО Остапенка Є.М. і Центрального управління ГУ ДФС України у Харківській області. Вказані особи з апеляційними скаргами не зверталися. Тому ухвала суду про витребування доказів переглядається виключно в частині витребування у ТОВ «Консалт Прогрес Про» платіжних документів, які підтверджують проведення рахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018р. у сумі 100 000 грн.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Афаліна» і ТОВ «Консалт Прогрес Про» із позовом, у якому просила визнати недійсними (нікчемними) договори поруки від 23.05.2018 та іпотеки №1316 від 23.05.2018, укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Афаліна» з підстав передбачених ст.ст. 216, 238, 548 ЦК України. І визнати недійсними: додатковий договір №1 від 26.09.2018 до договору № 1316 від 23.05.2018, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Афаліна», договір №2674 від 26.09.2018р. про відступлення права вимоги та прав за іпотечним договором №1316, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Консалт Прогрес Про», договір про задоволення вимог іпотекодержателя № 2675 від 26.09.2018, укладений між ТОВ «Афаліна» та ТОВ «Консалт Прогрес Про» з підстав передбачених ст. 216 ЦК України, скасувати записи в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (аркуші 31-38 контрольного провадження).

Позов обґрунтовано тим, що договір позики від 23.05.2018 є фіктивним, а договори поруки та іпотеки - нікчемними з огляду на фіктивність основного зобов`язання, яке вони забезпечують.

Нікчемність, зокрема, договору № 2674 від 26.09.2018 про відступлення права вимоги та прав за іпотечним договором № 1316, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Консалт Прогрес Про», обґрунтовано недійсністю вказаних вище договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про витребування у ТОВ «Консалт Прогрес Про» платіжних документів на підтвердження проведення розрахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018 суд першої інстанції не звернув увагу, що витребувані докази не стосуються предмету доказування у справі. Дійсність договору № 2674 від 26.09.2018 оскаржується не з підстав його безоплатності, а з підстав недійсності основного зобов`язання та договорів, укладених з метою його забезпечення.

Тому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги представника ТОВ «Консалт Прогрес Про» і вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Ухвалу суду про витребування доказів належить змінити, у задоволенні заяви ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про витребування у ТОВ «Консалт Прогрес Про» копій платіжних документів, які підтверджують проведення рахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018 року в сумі 100 000 грн. та їх оригіналів для огляду в судовому засіданні відмовити. В іншій частині ухвала суду не переглядалась.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Гринченко Тетяни Миколаївни , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Прогрес Про», задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2019 року змінити, виключивши з резолютивної частини посилання на витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Прогрес Про» копій платіжних документів, які підтверджують проведення рахунків з ОСОБА_3 за відступлення права вимоги на підставі договору №2674 від 26.09.2018 року в сумі 100 000 грн. та їх оригіналів для огляду в судовому засіданні.

В задоволенні заяви про забезпечення доказів в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 травня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний