РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/765/19, провадження у справі № 2/0285/506/19)

розглянув у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просить суд визнати останніх такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться в по вулиці Дружби, 28 в селі Олександрівка Новоград-Волинського району Житомирської області.

Позивачка посилається на те, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач ОСОБА_2 наданий час не є членом її сімї, оскільки шлюб між ними розірвано, в будинку не проживає більше року але продовжує бути зареєстрованим в ньому, що в свою чергу тягне за собою збільшену плату комунальних послуг та є перешкодою в оформлені субсидії. Також в будинку більше року не проживає і її син ОСОБА_3 але продовжує бути зареєстрованим в ньому, що також позбавляє її прав на належне розпорядження своєю власністю.

В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив, про місце і час слухання справи повідомлений відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки права позивачки не порушує та має намір знятися з реєстрації в добровільному порядку за умови надання позивачкою будинкової книжки та її присутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору дарування є власником будинку №28 по вул. Дружби в с. Олександрівка Новоград-Волинського району Житомирської області /а.с.5/. В зазначеному будинку зареєстровані відповідач ОСОБА_2, з якім позивачка 16.11.2012 року розірвала шлюб, та відповідач ОСОБА_3, якій є її сином /а.с.6, 8/.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином при вирішенні питання про втрату права на користування житлом члена сім'ї власника житла з'ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Позивач на обґрунтування позову зазначала, що відповідачі з 2009 року в будинку не проживають, витрати на його утримання не несуть, особистих речей не зберігають та перешкод вона їм у користуванні будинку не чинить

Зазначені обставини підтверджуються довідками виданими Наталівською сільською радою №158 від 06 лютого 2019 року та №309 від 03 квітня 2019 року, з яких вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку зареєстровані але з 2009 року в ньому не проживають і будь-які чоловічі речі в будинку відсутні. Довідки видані на підставі свідчень жителів с. Олександрівка ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 у заяві про розгляд справи у його відсутності не заперечував факту не проживання в будинку більше одного року, а заперечував сам факт наявності спору між ним та його матірю щодо його добровільності зняття з реєстрації.

Доводи відповідача ОСОБА_3, що він готовий знятися з реєстрації в будь-який час, але для цього йому необхідна домова книга та присутність його матері ОСОБА_1, судом до уваги не приймаються, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку та спільного господарства з позивачкою не ведуть більше року, а тому у відповідності до ст. 405 ЦК України вони втратили право на користування житлом.

Отже, оскільки відповідачі втратили право користування будинком №28 по вул. Дружби в с. Олександрівка Новоград-Волинського району Житомирської області і наданий час ним не користуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Також, враховуючи те, що позивачку було звільнено від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд також стягує з відповідачів судовий збір з кожного по 50 відсотків на користь держави (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, ст. 405 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВН №553711, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВН №553468 року, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4), такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться в по вулиці Дружби, 28 в селі Олександрівка Новоград-Волинського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 І, на користь держави судовий збір по 384,20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2019 року.

Головуючий