Справа №: 398/1259/19
провадження №: 2/398/1090/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" травня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Безкоровайної А.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 лютого 1991 року між ним та відповідачем Палацом урочистих подій міста Олександрії Кіровоградської області зареєстровано шлюб, актовий запис №99. Від шлюбу мають двох повнолітніх синів. Сімейні відносини не склалися через постійні виникнення конфліктів у зв`язку з різними поглядами на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, так як це суперечить інтересам один одного. Подавати спільно заяву про розірвання шлюбу до органів РАЦС відповідач відмовляється.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в підготовчому судовому засіданні.

У підготовче судове засідання відповідач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Судом встановлено, що 09 лютого 1991 року між сторонами Палацом урочистих подій міста Олександрії Кіровоградської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.02.1991 року, актовий запис №99.

Від спільного життя сторони мають двох повнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму про вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через різні типи характерів. Подача спільної заяви про розірвання шлюбу до органів Реєстрації актів цивільного стану неможлива, так як відповідач відмовлялась від розірвання шлюбу. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, не бажають залишатись у шлюбних відносинах. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними не досягнуто.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.

Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем ОСОБА_1 сплачено при поданні позову до суду 768,40 грн. судового збору, що підтверджено квитанцією №100 від 10.04.2019 року, відповідачем до початку розгляду справи по суті позов визнано повністю, а тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

За наведених вище обставин, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 384,20 грн.

Керуючись наведеним та ст. 112 СК України, ст.ст. 200, 206, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 09 лютого 1991 року Палацом урочистих подій міста Олександрії Кіровоградської області, актовий запис № 99.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути з державного бюджету ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Ніколаєв