Справа № 303/1785/19
2/303/982/19
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Довжанин В.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона (ОСОБА_2Ю.) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 починаючи з 28 листопада 2006 року, але рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 січня 2019 року шлюб між ним було розірвано. Так, під час шлюбу у народилась дочка - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, яка останні три роки проживає разом з нею окремо від відповідача. Зазначає, що дитина перебуває на її виховані та утриманні, оскільки ОСОБА_3 надає матеріальну допомогу по утриманні дочки нерегулярно і в незначній кількості і взагалі тих коштів, які він надає недостатньо для забезпечення її матеріальних потреб, фізичного і духовного розвитку. Так, вона працює і забезпечує дитину всім необхідним, але батько доньки також зобов'язаний її утримувати. Відповідач працює машиністом на Львівській залізниці, отримує стабільну заробітну плату, однак кошти на утримання дитини дає тоді, коли йому заманеться і в кількості, яка йому заманеться. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2Ю.) звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Відповідач - ОСОБА_3 надіслав на адресу суду Відзив на позовну заяву, який мотивує тим, що погоджується із тим, що обоє батьків повинні отримувати спільних дітей, що він і робить кожний місяць, оскільки перераховує своїй дружині кошти після отримання авансу та заробітної плати у розмірі ј частки відповідних доходів. Однак, під час розгляду справи, просить врахувати те, що ті кошти, які він перераховує, значно перевищують прожитковий мінімум для особи відповідного віку. Також просить врахувати, що він хворіє і потребує значних витрат на постійне лікування. За таких обставин вважає, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення і з нього необхідно стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки від всіх його доходів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що під час у сторін по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №144684 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с.3).

21 січня 2019 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким вирішено : Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 28 листопада 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 733 - розірвати. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище - «Галас» (а.с.4-5).

-2-

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Попри це, частиною 2 вищевказаної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

-3-

Судом знайдено підставність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки від всіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ним повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем частково визнано, що дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька утримувати та надавати сину матеріальну допомогу.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 9, 141, 151, 180, 183 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір ј частки від заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2019 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_2, 22 серпня 1974 року народження, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№5, Закарпатської області, поштовий індекс - 89600.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№1, Закарпатської області, поштовий індекс - 89600.

Головуючий В.М.Довжанин