Провадження № 6/761/631/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м.Києва Мороз Л.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. надійшло вказане подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м.Києва Мороз Л.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобов'язань за рішеннями судів про стягнення заборгованості.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції м.Києві перебуває зведене виконавче провадження №58717495, де боржником є ОСОБА_3 з примусового виконання наступних виконавчих документів:

- виконавчого листа від 29.08.2014 року за №761/13856/14-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 153742,42 грн. (ВП № 44555069);

- виконавчого напису від 07.04.2015 № 234 приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 4 400 480,00 грн. ( ВП № 48066358);

- виконавчого листа від 27.07.2017 № 761/41408/16-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу у розмірі 5892252,08 грн. (ВП № 54593403);

- виконавчого листа від 22.06.2018 № 761/19977/15-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 боргу у розмірі 534981,64 грн. ( ВП № 56701299).

Всього на загальну суму з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 12 080 552,93 грн.

Після відкриття виконавчих проваджень за цими виконавчими листами рішення судів боржником в добровільному порядку не виконуються і станом на час подачі подання до суду заборгованість не погашена.

На виклики до державного виконавця боржник не з»являється. Державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення майна боржника та звернення на нього стягнення, але майна встановлено не було. Встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, на який було накладено арешт, але наразі він перебуває у розшуку з 12.03.2016 року. Іншого майна за боржником не рахується.

Встановлено, що боржник систематично та регулярно перетинає державний кордон України, що свідчить про наявність у боржника грошових коштів. Таким чином, боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та не вчиняє жодних дій, спрямованих на таке виконання у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (зокрема наявні грошові кошти).

В судове засіданні головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м.Києва Мороз Л.Є. не з»явилась, хоча про дату і час розгляду подання повідомлялась належним чином про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши подання державного виконавця та додані до нього документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Так, на виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м.Києва знаходяться матеріали зведеного виконавчого провадження зведене виконавче провадження №58717495, де боржником є ОСОБА_3 з примусового виконання наступних виконавчих документів:

- виконавчого листа від 29.08.2014 року за №761/13856/14-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі - 153 742,42 грн. (ВП № 44555069);

- виконавчого напису від 07.04.2015 № 234 приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі - 4 400 480,00 грн. ( ВП № 48066358);

- виконавчого листа від 27.07.2017 № 761/41408/16-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу у розмірі - 5 892 252,08 грн. (ВП № 54593403);

- виконавчого листа від 22.06.2018 № 761/19977/15-ц Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 боргу у розмірі - 534 981,64 грн. ( ВП № 56701299).

Всього на загальну суму з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 12 080 552,93 грн.

На підставі вказаних виконавчих листів 01.09.2014 року, 13.07.2015 року, 29.08.2017 року, 04.07.2018 року постановами державних виконавців було відкрито виконавчі провадження, копія якої направлена сторонам.

Постановою державного виконавця від 25.03.2019 року вказані виконавчі провадження були об»єднані в зведене провадження за №58717495.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому з документів, наданих державним виконавцем вбачається, що в процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем здійснювались виконавчі дії щодо виклику боржника та встановлення місць отримання доходів останнім, шляхом направлення запитів до контролюючих органів, але вказані заходи позитивного результату не дали. Крім того, виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, проте, такий захід так само не дав позитивних результатів. Також, у боржника виявлено транспортний засіб, на який було накладено арешт, але наразі він перебуває у розшуку з березня 2016 року.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов»язань судовим рішенням у виконавчому провадженні свідчить про невиконання ним своїх обов»язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», з якою передбачено, що боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Також, встановлено, що боржник ОСОБА_3 самостійно ніяких дій щодо хоча б часткового погашення заборгованості з виконання виконавчого листа у зведеному провадженні №58717495 не вчиняла з 2014 року, незважаючи про її обізнаності про наявність вказаних судових рішень і виконавчого напису нотаріуса.

При цьому, розрахована сума боргу є значною.

Документи, які б свідчили, що боржником ОСОБА_3 вчинені дії, спрямовані на погашення заборгованості чи на об'єктивні та поважні причини неспроможності виконання рішення суду, у матеріалах справи відсутні.

В той же час, як вбачєаться з довідки Прикордонної служби боржник перетинала державний кордон України.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що боржник умисно та свідомо не виконує рішення суду, має доходи, але приховує їх від державного виконавця та в будь-який спосіб намагається не повертати заборгованість, оскільки доказів виконання боржником чи будь-якою іншою особою цього рішення суду матеріали справи не містять.

Крім того, задовольняючи вказане подання державного виконавця, суд приймає до уваги те, що боржник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто за віком є працездатною особою, вона працює та отримує дохід, оскільки повинна утримувати принаймні себе, а рішення суду не виконується з часу його винесення, тому боржником порушується принцип обов»язковості виконання рішення суду, а відтак суд не вбачає інших заходів впливу на боржника з метою виконання рішення суду ніж його тимчасове обмеження у праві виїзду за межи України до виконання рішення суду про стягнення боргу.

При вирішенні питання про задоволення подання державного виконавця судом враховано також, що невиконання рішення суду є фактичним порушення прав стягувачів.

Частиною першою статті 33 Конституції України визначено: кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вимогами ст.441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції м.Києва Мороз Л.Є. від 09.04.2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки ця вимога ґрунтується на положеннях вказаних законодавчих актів, а додані до подання документи свідчать, на думку суду, про ухилення боржника від виконання зобов'язань протягом тривалого часу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 33 Конституції України, ст.ст. 353, 354, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

У х в а л и в :

Подання задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), що зареєстрована в АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на неї за рішеннями судів в межах загальної суми боргу у зведеному виконавчому провадженні за №58717495.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 19.04.2019 року