Головуючий суду 1 інстанції - Чалий А.В.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 420/1821/18
Провадження № 22-ц/810/188/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04 лютого 2019 року, ухваленого у складі судді Чалого А.В. в смт. Новопсков Луганської області

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що з 10 вересня 2015 року до 16 березня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає разом з позивачем та знаходиться на її утримання. Відповідач у добровільному порядку припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини. На даний час позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та її доходи складаються з соціальної матеріальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідач інших утриманців не має, є працездатним, працює неофіційно та отримує регулярний дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати.

ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в сумі 1944 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 04 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1014 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 жовтня 2018 року.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні дитини, приймає участь у додаткових витратах на дитину, суд вважав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1014 грн. щомісяця. При цьому такий розмір аліментів не поставить в скрутне становище відповідача та забезпечить мінімальний рівень для утримання дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04 лютого 2019 року змінити, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_2 вказує на те, що судом не надано оцінки тому, що після розірвання шлюбу відповідач набув права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку та земельної ділянки. Розмір стягнутих судом аліментів не дозволить утримувати дитину навіть на мінімальному рівні.

Також, позивач посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінку тій обставині, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим позбавлена можливості працювати. Коштів, які вона отримує у вигляді державної допомоги при народженні дитини та аліменти на дитину від першого шлюбу недостатньо для утримання сім'ї.

(2) Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що він в добровільному порядку сплачує матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, він офіційно не працевлаштований та згідно з медичними висновками 27 березня 2014 року йому провели операцію з діагнозом - грижа на хребті, після чого було рекомендовано утримуватись від будь-яких фізичних навантажень.

Також, відповідач вказує на те, що сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2019 року становить 2027 грн., у нього немає можливості.

Додатково відповідач зазначає, що твердження позивача про набуття права власності на майно не заслуговує на увагу, оскільки після розлучення між колишнім подружжям були вирішені питання щодо поділу майна, після чого між ними укладені відповідні договори щодо переходу права власності частки майна у спільній сумісній власності подружжя до відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені обставини про те, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим повторно 15 березня 2017 року Новоайдарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

16 грудня 2017 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданим 16 грудня 2017 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 998 від 18.10.2018 року, ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1, має склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_5, 1988 року народження, син - ОСОБА_4, 2009 року народження, син - ОСОБА_7, 2018 року народження.

Відповідно до виписки з витрат по картці ОСОБА_3 за період з 01 серпня 2018 року по 18 грудня 2018 року відповідач щомісяця перераховує позивачу кошти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн., а у листопаді перераховано 1500 грн.

Згідно дублікату квитанції № від 19 грудня 2018 року відповідачем також перераховано ОСОБА_6 1000 грн. на утримання ОСОБА_4.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, приймаючи до уваги положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні дитини, приймає участь у додаткових витратах на дитину, суд вважав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1014 грн. щомісяця. При цьому такий розмір аліментів не поставить в скрутне становище відповідача та забезпечить мінімальний рівень для утримання дитини.

Висновки суду першої інстанції в частині визначення аліментів у твердій грошовій сумі підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в сумі 1944 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є працездатним, працює неофіційно та отримує дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати, інших осіб, які б перебували на його утриманні не має.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії довідки Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 137 від 20 березня 2019 року відповідач тимчасово не працює.

Визначаючи розмір аліментів судом не були в повній мірі враховані положення статті 182 СК України, яка передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю. Відповідач є працездатною особою і за законом зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, інших дітей не має, безспірних доказів того, що відповідач після проведення йому 27 березня 2014 року операції з діагнозом - грижа на хребті потребує додаткових витрат на власне лікування, що перешкоджає надавати матеріальну допомогу, суду не надано, як і не надано доказів того, що вказане захворювання є перешкодою для працевлаштування відповідача.

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про добровільний характер сплати ним аліментів, не є тією підставою, що враховується при визначенні розміру стягуваних аліментів в розумінні статті 182 СК України.

При цьому, доказів про те, що відповідач має джерела доходів позивачкою суду не надано, як і не надано доказів того, що відповідач має можливість з урахуванням свого матеріального становища сплачувати аліменти на утримання сина у зазначеному позивачем розмірі.

Крім того, позивачка також за законом має обов'язок приймати участь в утриманні сина, який проживає з нею, так само як і батько дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції врахував обставини щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, проте суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять доказів щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину. Матеріалами справи підтверджується добровільна сплата відповідачем аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в період з серпня по листопад 2018 року.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом не надано оцінки обставинам щодо набуття відповідачем права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в 2018 році набуто право власності на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 61,6 кв.м. при поділі майна подружжя. Дані обставини позивачем не заперечувалися.

Визначаючи розмір аліментів колегія суддів враховує те, що відповідач не працює, є працездатною особою і за законом зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має, та приймаючи до уваги потреби дитини відповідно до віку, вважає, що розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає збільшенню з 1014 грн. до 1500 грн. щомісячно, і такий розмір забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Крім того, ухвалюючи рішення по справі, суд не звернув належної уваги на те, що при стягненні аліментів в твердій грошовій сумі мінімальний розмір, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не застосовується. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина підлягає зміні шляхом збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в твердій грошовій сумі з 1014 грн. до 1500 грн. щомісячно, та виключення з резолютивної частини рішення слова та цифри "але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів слід змінити, збільшивши розмір стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в твердій грошовій сумі з 1014 грн. до 1500 грн. щомісячно, та виключивши з резолютивної частини рішення слова та цифри "але не менше 50 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, то стягуваний з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави за подання позовної заяви підлягає збільшенню з 384,20 грн. до 543,83 грн., та підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 815,74 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04 лютого 2019 року змінити, збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в твердій грошовій сумі з 1014 (одна тисяча чотирнадцять) грн. до 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, та виключити з резолютивної частини рішення слова та цифри "але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Збільшити стягнутий з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, розмір судового збору в дохід держави за подання позовної заяви з 384 (триста вісімдесят чотири ) грн. 20 коп. до 543 (п'ятсот сорок три) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави за подання апеляційної скарги у розмірі 815 (вісімсот п'ятнадцять) грн. 74 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Є.В. Коротенко

В.М. Луганська