Ухвала

25 квітня 2019 року

місто Київ

справа № 446/1274/15-ц

провадження № 61-3870ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області та ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на будівельні матеріали та право забудовника,

ВСТАНОВИВ :

І. ОСОБА_1 21 лютого 2019 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

ІІ. У квітні 2019 року від заявника надійшли документи на усунення недоліків, зокрема клопотання про поновлення строку та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

ІІІ. На обґрунтування поважності причин пропуску строку, заявник зазначає, що строк пропущений з поважних причин, оскільки заявник в межах строку на касаційне оскарження, а саме 27 липня 2018 року вперше звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року. Однак, ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. Після отримання зазначеної ухвали, заявник 21 лютого 2019 року повторно звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

При вирішенні зазначеного клопотання Верховним Судом враховані такі обставини.

27 липня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області

від 22 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 надала до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, зокрема уточнену редакцію касаційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2018 року.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від його сплати відмовлено, касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Наведені заявником аргументи для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2018 року без належного обґрунтовування неможливості виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, що потягло повернення касаційної скарги, не може вважатися поважною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

У зв'язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

ІV. Заявник також звернулася до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру сплати судового збору, яке обґрунтовувала тим, що вона тимчасово не працює та її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному розмірі. На підтвердження зазначених підстав ОСОБА_1 надала копію трудової книжки, в якій зазначено, що вона у 2000 році звільнена з роботи за власним бажанням та до 2001 року отримувала матеріальну допомогу з безробіття.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Заявник у клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на важкий майновий стан, однак належних доказів на підтвердження зазначеного не надає.

Верховний Суд позбавлений можливості встановити, чи перевищує розмір судового збору, належного до сплати за подання касаційної скарги, 5 відсотків розміру річного доходу заявників за попередній календарний рік.

Для вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору заявнику необхідно надати відомості щодо розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Згідно із частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити ОСОБА_1 строк до 24 травня 2019 року для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року , до 24 травня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний