Справа №694/724/19
провадження № 2-з/694/7/19
У Х В А Л А

06.05.2019 року м.Звенигородка Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Гончаренко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Звенигородки без участі сторін, без фіксації технічними засобами заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,на стороні відповідача:Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 визнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування зазначила, що між сторонами вирішується питання про визнання права власності на спадкове майно,а саме:-будинковолодіння, розташоване по вул.Бульварній,33 в м.Звенигородці Черкаської області;-вантажно-пасажирський бус марки RENAULT TRAFIC,2008 року випуску,державний номерний знак НОМЕР_1;-грошові вклади,які знаходяться на трьох банківських рахунках,відкритих на ім»я ОСОБА_4 у Звенигородському відділенні ПАТ КБ «ПриатБанк»,а саме 36237,56 доларів США,18771,91 доларів США та 123,62 грн..Визнати за нею право власності на Ѕ частину майна,яке належало ним із ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності,а саме:-1/2 частину будинковолодіння, розташованогопо вул.Бульварній,33 в м.Звенигородці Черкаської області;-1/2 частину вантажо-пасажирського буса марки RENAULT TRAFIC,2008 року випуску,державний номерний знак НОМЕР_1;-1/2 частину грошових вкладів,які знаходяться на трьох банківських рахунках,відкритих на ім»я ОСОБА_4 у Звенигородському відділенні ПАТ КБ «ПриатБанк»,а саме 36237,56 доларів США,18771,91 доларів США та 123,62 грн..Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину спадщини,яка відкрилася 05.10.2018 ррку після смерті ОСОБА_4,а саме:-1/4 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Бульварній,33 в м.Звенигородці Черкаської області;-1/4 частину вантажо-пасажирського буса марки RENAULT TRAFIC,2008 року випуску,державний номерний знак НОМЕР_1;-1/4 частину грошових вкладів,які знаходяться на трьох банківських рахунках,відкритих на ім»я ОСОБА_4 у Звенигородському відділенні ПАТ КБ «ПриатБанк»,а саме 36237,56 доларів США,18771,91 доларів США та 123,62 грн..

З метою забезпечення позову, а саме,як її стало відомо ,що відповідач ОСОБА_2 здійснює дії , направлені на отримання свідоцтва про спадщину за законом,яка відкрилася після смерті її сина ОСОБА_4.Отримання нею вказаного свідоцтва надасть їй можливість одноособово розпорядитись коштами.які маються на рахунках,відкритих у Звенигородському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім.»я ОСОБА_4,це і стало причиною необхідності забезпечення нею позову про визнання права власності на спадкове майно,оскільки,відповідач,має намір здійснити розпорядження коштами,1/2 частина з яких належить її на праві спільної сумісної власності,а іншу ј частину вона має право в порядку спадкування за законом,що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно доч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статтіпередбачено,що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову,так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чиоспорюваних прав або інтересів позивача,за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов, забезпечується накладення марешту на майно та(або) грошові кошти,що належать або підлягають передачі абосплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.9.3 Глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши надані до заяви матеріали,суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову,а саме накладення арешту на грошові кошти,які перебувають на банківських рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк»,відкритих на ім»я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,ід.номер .Крім того,ОСОБА_1 не надано підтверджень,що відповідач має намір зняти грошові кошти з рахунків,а також не надано доказів того,що на банківських рахунках знаходяться кошти,які є спільною сумісною власністю подружжя і не доведено, що вжиття заходів забезпечення позову не порушить права інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150, 258, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про накладання арешту на грошові кошти - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Т.В.Гончаренко