КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Київ

Справа №375/2135/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/5067/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Литвина О.В. 11 січня 2019 року в смт. Рокитне, повний текст рішення складено 18 січня 2019 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому посилалась на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3-50 від 06 березня 2017 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У м. Києві по вул. Якубовського, 9, 02 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача та автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», що підтверджується актом огляду останнього, і що спричинило його власнику матеріального збитку.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року водія ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно рахунку-фактури № ПР-395 від 05 жовтня 2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», склала 16039, 80 грн. Співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено його виплату на користь потерпілого в розмірі 16039, 80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №25703 від 13 листопада 2017 року.

За наведених обставин вважає, що у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, виникло право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 16039, 80 грн.

Зважаючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за Полісом №АК/4252419 в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», остання виплатила страхове відшкодування в межах передбаченого полісом ліміту. Проте, згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АК/4252419 було передбачено безумовну франшизу у розмірі 510, 00 грн, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, і яку власне і просить стягнути позивач на свою користь з відповідача у справі.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, а саме позивачем не доведено здійснення страхового відшкодування з боку ПАТ «НАСК «Оранта», за мінусом франшизи.

Не погодилась із вказаним рішення суду позивач, нею подано апеляційну скаргу, в якій вона посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на те, що доказом здійснення страхового відшкодування з боку ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АК/4252419, є платіжне доручення, яке може надати лише та сторона, яка здійснила перерахунок коштів. А тому позивач вважає, що судом першої інстанції не були проведені дії щодо всебічного та повного з'ясування обставин справи, та не були викликані свідки, що призвело до постановлення незаконного рішення.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2017 року у м. Києві по вул. Якубовського, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача у справі ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_6, та автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, власником якого є ОСОБА_4.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП винуватцем дорожньо- транспрортної пригоди, що сталася 02 жовтня 2017 року, є відповідач у справі ОСОБА_3.

В результаті вказаної пригоди автомобіль «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актом огляду колісного транспортного засобу від 24 жовтня 2017 року за участю особи, яка керувала цим автомобілем на момент пригоди - ОСОБА_7

Вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля згідно даних рахунку-фактури № ПР-395 від 05 жовтня 2017 року становить 16039, 80 грн.

Вказана ДТП була визнана ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №10027-02 від 13 листопада 2017 року та співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату останнього на користь третьої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 в розмірі 16039, 80 грн. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням №25703 від 13 листопада 2017 року (а.с.23 на звороті).

Відповідно до умов Договору №18/04/2018 про відступлення права вимоги від 18 квітня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» передало право регресної вимоги до винуватця дорожньої транспортної пригоди (відповідача у справі ОСОБА_3В.) позивачу у справі - ФОП - ОСОБА_2 (а.с. 8-11).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність сторони відповідача була передбачена страховим полісом АК №4252419 ПАТ «HACK «ОРАНТА», який був діючим на момент страхового випадку (02 жовтня 2017 року), що надавало ПрАТ «СК «ВУСО» право на регресне відшкодування збитків, що настали внаслідок виплати потерпілій стороні страхового відшкодування.

Так, позивач посилається на те, що в порядку регресного відшкодування ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснило виплату ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування в межах передбаченого полісом АК/4252419 ліміту. Також зазначає, що вказаним полісом було передбачено безумовну франшизу у розмірі 510,00 грн, і що таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 510,00 грн, яку позивач, як правонаступник ПрАТ «СК «ВУСО», просить стягнути на свою користь з винної особи - ОСОБА_3

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що в порядку регресного відшкодування ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснило виплату ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування в межах передбаченого полісом АК/4252419 ліміту, як на то посилається позивач, матеріали справи не містять, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити наведені позивачем обставини.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно п. 4.1.1.1. Договору добровільного страхування наземного транспорту №3-50 від 06 березня 2017 року «Страхові випадки. Франшиза» за умови, що особа, винна в скоєні ДТП, встановлена, і ця особа-не водій застрахованого ТЗ становить 0,00 %, 0,00 грн. Пунктом 4.2. Франшизи за договором є безумовними, обчислюються від страхової суми (але не менше 500, 00 грн, якщо франшиза за застрахованим випадком не дорівнює нулю) і застосовується по кожному і будь-якому страховому випадку.

В даному випадку особа, винна в скоєні ДТП, встановлена, і ця особа-не водій застрахованого ТЗ, а тому франшиза в даному конкретному випадку дорівнює нулю.

Посилання позивача на те, щосудом першої інстанції не були проведені дії щодо всебічного та повного з'ясування обставин справи, та не були викликані свідки, що призвело до постановлення незаконного рішення, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 7 ст. 81 цього Кодексу).

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позовні вимоги позивачем не доведені належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати компенсації, в силу ст. 141 ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук