Справа № 548/2150/18
Провадження № 2/548/115/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,

розглянувши у межах спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що він був прийнятий на посаду начальника пункту в Хорольський приймальний пункт приймання молока по переведенню із ТОВ «Гадячсир» відділення ТОВ «ГАДЯЧСИР».

Позивач зазначає, що ніякого строкового договору чи на час виконання певної роботи, із ним не укладався, термін дії строкового договору в заяві про прийняття на роботу не зазначався.

Не дивлячись на те, що позивач продовжує працювати, з червня 2017 року роботодавець перестав виплачувати йому заробітну плату, позивач з цього приводу звертався до керівників підприємства, але результату це не дало.

Згідно електронної версії довідки щодо боргу підприємства, борг станом на липень 2018 року складає 64 709,25 грн, станом, на жовтень 2018 року заборгованість ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД» за серпень та вересень 2018 року складає як мінімум 11 132,88 грн (5 566,44 грн х 2 = 11 132,88 грн).

Загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 01 жовтня 2018 року, становить 75 842,13 грн.

Позивач вказує, що порушення його трудових прав, повне ігнорування діючого законодавства, зі сторони керівництва ТОВ «ПОЛТАВАМОЛОДПРОД» привело її до моральних страждань, душевних переживань за невиплату заробітної плати, втрати нормальних життєвих звязків, а відсутність коштів на існування вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 75 842,13 грн, а також моральні збитки у розмірі 27 832,20 грн.

06.11.2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження.

17.12.2018 року призначено розгляд справи з викликом сторін в межах спрощеного позовного провадження.

16.01.2019 року та 18.02.2019 року судові засідання відкладено у звязку з неявкою представника відповідача.

В судові засідання позивач ОСОБА_1А не зявився, просив проводити розгляд справи у межах спрощеного позовного провадження за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 «Полтавамолпрод» в судові засідання не зявився, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про неотримання відповідачем судових документів, у визначений судом строк відзиву не подав, будь-яких інших клопотань чи заяв від відповідача на адресу суду не надходило, однак ОСОБА_2 «Полтавамолпрод» належним чином був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на сайті судової влади.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач був прийнятий на посаду начальника пункту в Хорольський приймальний пункт приймання молока по переведенню із ТОВ «Гадячсир» відділення ТОВ «ГАДЯЧСИР», що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-І № 2940042.

З червня 2017 року роботодавець перестав виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату, що доводиться електронною версією довідки щодо боргу підприємства, згідно якої борг станом на липень 2018 року складає 64 709,25 грн.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно з ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці», абзацу 3 п. 2 та пунктів 3, 4, 5, 8, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, відповідно до яких середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу має обраховуватися шляхом множення середньоденного заробітку за два останні фактично відпрацьовані місяці роботи на число робочих днів, що припадають на час вимушеного прогулу.

Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Суд вважає доведеним той факт, що роботодавцем порушено право позивача на своєчасну оплату праці, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать, що загальна сума заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 01 жовтня 2018 року становить 75 842,13 грн.

Зважаючи на зазначене та з метою захисту права позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КзпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вимоги статті 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, суд встановив, що через порушення трудових прав позивача, що полягає у невиплаті заробітної плати, він без законних на те підстав був позбавлений можливості отримати належну винагороду за працю, внаслідок чого, був поставлений в скрутне матеріальне становище, що, безумовно, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порушення його законних прав призвело до моральних страждань, які дають суду підстави для стягнення з відповідача коштів у відшкодування спричиненої моральної шкоди. З врахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач, згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ "Полтавамолпрод»" на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 209 241, 259, 263 265, 268, 280 283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1

(ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, паспорт серії КН № 527762, виданий Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області 06.01.1998 року, ІПН: НОМЕР_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод»

(, адреса: м. Гадяч, вул. Будька, 45-А, Полтавська область)

про стягнення заборгованості

задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 75 842 (сімдесят пять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 13 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту судового рішення: 18.04.2019

Головуючий: