Справа № 758/3289/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу та 3 % річних,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2019 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання.

В матеріалах позовної заяви міститься окрема заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, яку останній обґрунтовує тим, що між сторонами, внаслідок укладення договору позики, - утворились договірні зобов`язання, які позивач виконала, та надала кошти в борг відповідачу, тоді як остання свого зобов`язання по поверненню не виконала, що зумовило утворення заборгованості не тільки по сумі основного зобов`язання, а і інших нарахувань відповідно до договору позики, додаткової угоди та чинного законодавства. Оскільки відповідач має у власності 3 земельні ділянки, та на думку сторони позивача, накладення арешту на такі земельні ділянки забезпечить виконання рішення в подальшому, та не порушуватиме права відповідача.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву, виходячи з наступного.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за відсутності поданих оригіналів правовстановлюючих документів на майно та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

П. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Водночас, ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову, з метою гарантування виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, суд враховує співмірність ціни позову і вартості (орієнтовної вартості) майна, щодо якого ініціюється питання про накладення арешту, пересвідчується, як було вже зазначено судом раніше, у дійсності виникнення спору та позицій сторін, а також існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ціна позову складає 280 632, 31 грн. тоді як позивач у клопотанні про забезпечення позову просить накласти арешт на 3 земельні ділянки відповідача, зазначаючи загальну вартість їх у розмірі 820 818 грн., та вартість кожної окремо земельної ділянки.

Так, позивачем зазначено, що вартість належної відповідачу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 складає 393 033 грн., земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 складає 285 052 грн., та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 складає 142 733 грн.

З аналізу вартості земельних ділянок кожної окремо та разом, випливає, що застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі вищевказані земельні ділянки може свідчити про порушення співмірності, що призведе до порушення прав відповідача, а відтак, суд прийшов до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , вартість якої складає 285 052 грн., тим самим забезпечивши співмірність ціни позову і вартості (орієнтовної вартості) майна відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про забезпечення позову за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу та 3 % річних- задовольнити частково;

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно: 18, номер запису про право власності 19068452), та належить ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.02.2017 р., посвідченого приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Юрченко І.Г. за реєстровим номером 149, - до набрання судовим рішенням по справі законної сили;

В іншій частині задоволення заяви - відмовити;

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Гребенюк