Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1652/2019 Справа № 641/4591/19
У Х В А Л А

24 вересня 2019 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Курганникової О.А..,

при секретарі судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просить визнати за відповідачем право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1

Позивач в підготовче судове засідання призначене на 15.07.2019 року не з`явився, про час засідання повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, які повернуті до суду без вручення адресату .

У підготовче судове засідання призначене на 13.08.2019, 24.09.2019 року позивач повторно не з`явився, про час засідання повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, які повернуті до суду без вручення адресату .

Ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки , суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, в силу ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

ВС у постанові 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Так в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки , крім випадку ,якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання ,не повідомив про причини неявки , та від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю , суд прийшов до висновку , що позовна заява підлягає залишенню без розгляду .

Керуючись ст.ст. 223, 257 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання , яким завершується розгляд справи.

У відповідності до п. 15 .5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції , до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя -О. А. Курганникова