Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/327/19
Провадження № 2/494/344/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання недійсним договору дарування»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду з цим позовом просила визнати недійсними договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений 09 січня 2019 р. між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 з другого, посвідченого приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу та договір дарування земельної ділянки під кадастром номером НОМЕР_1 .

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги на підставах викладених у позовній заяві.

Пояснила суду, що являлася власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . 09 січня 2019 р. позивач погодилася укласти з дочкою цивільно-правові угоди з відчуження її дочці вказаного житлового будинку та земельну ділянку в обмін на забезпеченню дочкою матері доглядом та здійснення капітального ремонту квартири, в якій позивач мешкає по АДРЕСА_2 . Однак, під час переоформлення технічної документації стало відомо, що замість підписання договору довічного утримання, позивач підписала договір дарування, що для неї є вкрай невигідним.

Відповідач судовому засіданні із заявленими вимогами була повністю згодною і проти задоволення поданої позовної заяви не заперечувала.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого в приватній нотаріальній конторі Березівського районного нотаріального округу 27 лютого 2012 р за реєстровим №136, позивачу належав житловий будинок по АДРЕСА_1 .

На початку 2016 р дочка позивача ОСОБА_2 запропонувала їй свої послуги по забезпеченню її доглядом, здійснення капітального ремонту квартири, в якій мешкає позивач по АДРЕСА_2 . Замість цього відповідач попросила відписати їй належний позивачу будинок по АДРЕСА_1 .

09 січня 2019 р між сторонами було укладено договір дарування, за яким дарувальник ОСОБА_1 безоплатно передає обдаровуваному ОСОБА_2 у власність житловий будинок під АДРЕСА_1 . Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір В.Т., зареєстровано в реєстрі за №7.

09 січня 2019 р між сторонами було укладено договір дарування земельної ділянки, за яким дарувальник ОСОБА_1 безоплатно передає обдаровуваному ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0618 га., що розташована під АДРЕСА_1 . Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір В.Т., зареєстровано в реєстрі за №8.

В березні 2019 р. під час переоформлення технічного паспорту на відчужений об`єкт в ТОВ «Березівське бюро технічної інвентаризації» позивачу стало відомо, що нею було підписано не договори довічного утримання, договори дарування. Позивач помилилися щодо правової природи правочину. Насправді вона хотіла скласти заповіт чи договір довічного утримання, адже договір дарування є для неї вкрай невигідним, оскільки на даний час їй 66 років, вона постійно потребує сторонньої підтримки та допомоги.

Також як свідчить з письмових пояснень позивача, допомоги в ремонті її квартири відповідач не надає та не ремонтує подарований житловий будинок, який поступово руйнується. Додала, що договори дарування були укладені під впливом тяжкої обставини, а саме хвороби позивача та не відповідають її внутрішній волі та життєвим обставинам, що склалися.

Відповідач не спростувала жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини.

Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 235 ЦК України, передбачено, що якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час укладення оспорюваних правочинів волевиявлення позивача не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договорами дарування та купівлі-продажу. Позивач діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого відповідач буде здійснювати догляд за нею, тобто помилялася щодо правової природи правочину. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання недійсним договору дарування» - задовольнити.

Договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений 09 січня 2019 р. між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 з другого, посвідченого приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу та договір дарування земельної ділянки під кадастром номером НОМЕР_1 - визнати недійсними.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків,зазначених у частині другій статті 358 цього кодексу.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:____________________________________________-