Справа № 627/274/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

представника позивача Какосян Т.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в березні 1998 р. померла її мати ОСОБА_2 .Мати на праві приватної власності мала Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина ,яка складається з Ѕ частини вказаного домоволодіння. За життя мати склала заповіт ,яким все своє майно заповідала позивачу. Позивач маючи намір оформити спадщину та успадкувати частину домоволодіння , своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Прохала визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівлі , що належали матері.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори від 08.08.1967 року , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Вказану Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями 09.08.1967 р. ОСОБА_2 зареєструвала у ОСОБА_5 БТІ .

07.09.2018 року відомості про реєстрацію прав власності на нерухоме майно внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , згідно яких ОСОБА_2 має на праві приватної власності Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до розпорядження Краснокутської селищної ради « Про перейменування вулиць та провулків населених пунктів Краснокутської селищної ради « від 09.02.2016 р. № 16, провулок Мопрівський перейменований на пров.Медовий.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 померла в смт.Краснокутськ , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Краснокутським відділом РАГСу Харківської області від 10.03.1998 року.

З заповіту , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори від 21.08.1967 року вбачається ,що ОСОБА_2 заповідала своїй дочці ОСОБА_1 на випадок смерті все своє майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після ОСОБА_2 відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаної Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері , де відкрита спадкова справа № 223/1998 р. Спадкоємцем майна померлої по заповіту є її дочка ОСОБА_1 .. Однак постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 16.02.2019 року , ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_2 відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок .

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 , до складу спадкового майна входить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 шляху, ніж визнання права власності на частину домоволодіння в судовому порядку, у позивача немає.

Право ОСОБА_1 на Ѕ частину домоволодіння в порядку спадкування після смерті матері є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав .

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223,1296 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою по АДРЕСА_2 іден.код : НОМЕР_2 ) , в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Вовк Л. В.