КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 369/10764/18

провадження № 22-ц/824/6456/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання -Нечваль А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейка»

третя особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2019 року у складі судді Дубас Т.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейка», третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, стягнення пені та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначав, що позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказувала, що майнові права на квартиру придбала на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807 від 29 листопада 2016 року, укладеного з ТОВ «Європейка», на виконання умов якого сплатила грошові кошти у сумі 233 099,92 грн.

Звертав увагу на те, що згідно з Додатком 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807 від 29 листопада 2016 року (специфікація) встановлено строк введення об'єкта будівництва в експлуатацію - 01 березня 2017 року. Разом з тим, у пункті 2 специфікації зазначено, що придбана квартира поряд з іншими характеристиками має такі: електропостачання та електричні комунікації (розведення кабельних ліній системи електрозабезпечення, встановлюється лічильник електроенергії, слаботочні кабельні лінії проводяться до розподільчої коробки) та елементи опалення (розведення внутрішньоквартирної системи опалення з встановленням приладів опалення та встановлення індивідуального двоконтурного газового котла разом з лічильником обліку газу).

Відповідно до Акту приймання-передачі майнових прав від 24 липня 2017 року продавець передав, а покупець прийняла майнові права на вказану квартиру, на підставі чого 25 липня 2017 року за позивачем було зареєстровано право власності на квартиру. Проте у порушення умов договору станом як на дату прийняття майнових прав, так і на дату фактичного прийому-передачі квартири, який відбувся 23 грудня 2017 року, а також станом на дату звернення до відповідача з вимогою-претензією, договір належним чином та у повному обсязі не виконано, оскільки у квартирі відсутнє газопостачання та електропостачання.

Зазначав, що у період відсутності всіх комунікацій позивач не могла у повній мірі реалізувати своє право власності, а саме облаштовувати квартиру, крім того, у зв'язку з відсутністю газопостачання мало місце псування проведеного ремонту у зв'язку з вологістю у квартирі, що позбавило можливості проживати у ній з малолітньою дитиною.

Окрім того, у зв'язку з відсутністю газопостачання та електропостачання у придбаній квартирі позивач щомісяця несла збитки, пов'язані з оплатою орендованої квартири, яку позивач та третя особа з малолітньою дитиною вимушені були винаймати. Таким чином, згідно розрахунку станом на 04 березня 2018 року розмір пені за прострочення виконання умов договору складає 1 321 671,33 грн., проте, як зазначав представник позивача, з урахуванням вартості придбаної квартири та з огляду на принципи розумності, добросовісності та справедливості розмір грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача повинен становити 300 000,00 грн.

Указував, що затримка здачі квартири в експлуатацію зі всіма належними комунікаціями, необхідними для проживання у квартирі з маленькою дитиною, систематичне порушення умов договору відповідачем та постійне введення в оману з боку його менеджерів щодо реальних строків виконання договору спричинило моральні страждання, які позивач оцінила у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вказане, просив суд стягнути з ТОВ «Європейка» на корить позивача грошові кошти у розмірі 310 000,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 13 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. Вважає вказане рішення незаконним, немотивованим, необґрунтованим, та таким, що ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги Акт обстеження квартири від 04 березня 2018 року та не врахував зазначений доказ при ухваленні рішення, чим порушив принцип рівності учасників судового процесу. Зазначає, що суд помилково дійшов висновку про ненадання позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження вартості невиконаних робіт, оскільки предметом позову є саме захист прав споживача та стягнення пені, а не стягнення вартості невиконаних робіт. Окрім того, вказує, що відповідач у порушення вимог ЦПК України не дотримався порядку надсилання відзиву на позов у встановлений строк, а тому справа мала розглядатися на підставі наявних у матеріалах справи доказів, не враховуючи відзив. Таким чином, вважає, що позивачем було доведено порушення прав споживача, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

10 квітня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_5, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки в ній не обґрунтовано та не доведено у чому полягає незаконність оскаржуваного рішення. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Третя особа у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності стороною позивача обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Європейка» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807, відповідно до п. 2.1. якого Продавець продає, а Покупець придбає майнові права на Об'єкт нерухомості, детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток №1, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 1 Специфікації до договору, об'єкт нерухомості - однокімнатна квартира загальною площею 25,53 кв.м., житловою - 11,91 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Пунктом 2 Специфікації, зокрема, передбачено: Сантехніка - виконуються тільки вводи водопроводу та каналізації від стояків в квартиру із встановленням запірної арматури, встановлюються лічильники холодної води. Вікна - металопластикові склопакети з енергозберігаючим склом, двокамерні. Вхідні двері - металеві двері. Електропостачання та електричні комунікації - розведення кабельних ліній системи електрозабезпечення, встановлюється лічильник електроенергії, слаботочні кабельні лінії проводяться до розподільчої коробки. Елементи опалення - розведення внутрішньо квартирної системи опалення з встановленням приладів опалення та встановлення індивідуального двоконтурного газового котла разом з лічильником обліку газу. Зовнішні стіни будинку - газобетонні блоки з фасадною системою.

Відповідно до п.3.1 договору продавець зобов'язаний передати покупцеві майнові права на об'єкт нерухомості.

Пунктом 4.5 договору визначений обов'язок покупця у встановленому договором порядку прийняти від продавця майнові права на об'єкт нерухомості по акту прийому передачі.

Згідно п 5.1. Договору передача майнових прав на об'єкт нерухомості у власність покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов'язань щодо сплати вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, передбаченої п 4.1. даного Договору, у повному обсязі згідно Графіка погашення платежів, по Акту приймання-передачі майнових прав на об'єкт нерухомості, який підписується повноважними сторонами, а відповідно до п. 5.2. Договору продавець зобов'язаний передати покупцю майнові права на об'єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на об'єкт нерухомості не пізніше, ніж через 120 календарних днів з моменту прийняття об'єкту будівництва в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 Специфікації вартість майнових прав на об'єкт нерухомості становить 229 770,00 грн.

ТОВ «Європейка» на підставі пункту 1 Специфікації до договору купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807 від 29.11.2016 зобов'язалося у строк до 01 березня 2017 року ввести до експлуатації зазначений вище житловий будинок.

На виконання вищезазначених умов договору ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Європейка» грошові кошти у розмірі 229 770 грн. (платіжне доручення №1 від 29.11.2016 року), а за результатами обміру площі додатково було сплачено 3 329,92 грн. (квитанція «122FC6196C від 20.06.2017 року), а всього - 233 099,92 грн.

Згідно п. 6.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України.

У відповідності до п. 6.10 договору продавець звільняється від відповідальності за невиконання п. 3.1. договору з урахуванням п. 2.10 цього договору, якщо така затримка відбулася з вини - органів виконавчої влади, місцевого експлуатуючих організацій, органів дозвільної системи. Продавець також звільняється від відповідальності за наслідки, що були спричинені такими діями покупця - самовільне перепланування, переобладнання квартири, виконання будівельних, ремонтних, оздоблювальних робіт, встановлення обладнання, не передбаченого проектом, втручання у інженерно-комунікаційні мережі будинку тощо.

Зазначені умови договору погоджені сторонами та не оспорені.

Таким чином, з матеріалів справи убачається, що між сторонами склалися правовідносини, які випливають з укладеного між ними договору купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807 від 29 листопада 2016 року.

Отже, сторони, уклавши між собою договір купівлі-продажу майнових прав, стали учасниками інвестиційного процесу й виниклі між ними правовідносини регулюються спеціальним законом, а саме, Законом України «Про інвестиційну діяльність», який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних та юридичних осіб в інвестиційну діяльність, оскільки предметом договору відповідно до пункту 2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав є майнові права на об'єкт нерухомості, які продавець продає, а покупець придбає, що відповідає правовій природі договору купівлі-продажу, визначеній положеннями глави 54 ЦК України.

Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно вимог позовної заяви, позивач, уважаючи, що відповідач повинен був передати майнові права на об'єкт нерухомості разом з водо-, газо- та електропостачанням, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 300 000,00 грн. за неналежне виконання ним умов договору, оскільки об'єкт нерухомості, на його думку, не відповідає умовам специфікації до договору купівлі-продажу майнових прав №С103/9/11/1807 від 29.11.2016 року.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

На підтвердження невиконання відповідачем умов договору стороною позивача надано Акт обстеження на предмет наявності/відсутності газо-, водо- та електропостачання у квартирі, складений 04 березня 2018 року власником квартири №11 будинку №103/9 за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, 103/9 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2, за яким установлено відсутність у квартирі водопостачання, газопостачання, електропостачання, відсутність квартирного лічильника обліку електроенергії.

При цьому, з указаного акту вбачається, що він складений та підписаний лише представником власника ОСОБА_2 у присутності свідка ОСОБА_4, за відсутності представника ТОВ «Європейка», у зв'язку з чим судом першої інстанції такий доказ не прийнятий в якості належного та допустимого, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до пункту 4.6 Договору на позивача, як покупця, покладені зобов'язання протягом десяти календарних днів з моменту державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості: на підставі пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укласти договір про надання житлово-комунальних послуг з відповідним виконавцем (управителем) на основі розробленого ним договору; укласти договір щодо вивозу та утилізації побутового сміття із відповідним виконавцем даної послуги; укласти договір про постачання електричної енергії із відповідним постачальником.

Згідно статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об'єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб'єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб'єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб'єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту 2 Специфікації до Договору об'єкт нерухомості відповідач, зокрема, зобов'язався виконати вводи водопроводу та каналізації від стояків в квартиру із встановленням запірної арматури, встановити лічильники холодної води; металопластикові склопакети з енергозберігаючим склом, двокамерні; металеві двері; здійснити розведення кабельних ліній системи електрозабезпечення, встановити лічильник електроенергії, слабо точні кабельні лінії провести до розподільчої коробки; провести розведення внутрішньо квартирної системи опалення з встановленням приладів опалення та встановити індивідуальний двоконтурний газовий котел разом з лічильником обліку газу.

24.03.2017 року між ТОВ «Європейка» та Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії №220074600.

Отже, відповідно до вимог закону надання послуг з водо-, газо- та електропостачанням здійснюється відповідними суб'єктами господарювання, що здійснюють господарську діяльність, а відповідач згідно умов укладеного між сторонами договору не є виконавцем таких послуг та повинен був лише здійснити роботи з розведення комунікацій у квартирі позивача.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Європейка» було підписано акт приймання-передачі майнових прав на квартиру №11, яка розташована в житловому будинку №103/9 по вул. Соборна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

П. 4 зазначеного акту сторони погодили, що у покупця відсутні будь-які претензії, зауваження чи вимоги матеріального і нематеріального характеру до об'єкту нерухомості, майнові права на який передаються за цим актом.

Акт про зауваження щодо характеру недоробок та/або недоліків (невідповідностей) зі встановленим терміном для їх усунення сторонами не підписувався, а отже позивачем прийнято майнові права на квартиру у стані на час підписання зазначеного акту без будь-яких заперечень та претензій щодо відсутності послуг з водо-, газо- та електропостачання.

Відповідно до умов Договору від 29 листопада 2016 року останній діє до повного виконання сторонами зобов'язань, визначених у цьому Договорі.

Кінцевою метою вищевказаного договору є набуття права власності на збудоване нерухоме майно, передбачене Договором.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93153411 від 28.07.2017 року встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 25,9 кв.м., житловою - 12 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, ураховуючи те, що ОСОБА_1 набула право власності на вказану квартиру за наявності підписаного нею акту приймання-передачі майнових прав та за відсутності будь-яких заперечень та претензій щодо відсутності у квартирі комунальних послуг станом на час прийняття майнових прав, а також з огляду на те, що відповідач не є виконавцем послуг з водо-, газо- та електропостачання, колегія уважає, що умови Договору про купівлю-продаж майнових прав є такими, що виконані сторонами у повному обсязі. Порушень умов вказаного договору відповідачем стороною позивача належними та допустимими доказами не доведено, також як і не конкретизовано, які саме пункти та умови договору порушені.

Окрім того, необґрунтованими та безпідставними є також посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва, між сторонами виникли правовідносини на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, а спір виник у зв'язку з невиконанням, на думку позивача, умов договору, отже норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позовні вимоги належними та допустимими доказами позивачем не доведені, а вищезазначена шкода позивачу ОСОБА_1 відповідачем не завдана, доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Таким чином, ураховуючи викладене, колегія уважає, що місцевий суд, установивши відсутність порушень умов договору купівлі-продажу майнових прав відповідачем та безпідставність посилань позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» як на підставу для стягнення з відповідача на свою користь пені та моральної шкоди, а отже і недоведеність порушення прав та інтересів позивача ТОВ «Європейка», дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай