Справа № 344/5351/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/990/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Максюти І.О., Ясеновенко Л.В.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року, в складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про спонукання до укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулося в суд з позовом ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про спонукання до укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Вимоги мотивовано тим, що позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачу за місцем його проживання в АДРЕСА_1 . Однак, останній відмовляється підписувати договір про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. 12.01.2016 року позивачем надіслано відповідачу пропозицію укласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, але прийняття пропозиції від відповідача щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до підприємства не надходило, у звязку з чим між сторонами виник переддоговірний спір.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив у судовому порядку визнати укладеним Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з моменту набрання чинності рішенням суду.

Ухвалою суду від 25.08.2016 року до участі у справі за позовом КП Івано-Франківськводоекотехпром до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, стягнення 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору як третю особу яка не заявляє самотійних вимог на стороні відповідача залучено Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року позов комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» задоволено.

Визнано укладеним договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з часу набрання чинності рішенням суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, і таким що порушує його права.

Вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, знехтував цілою низкою актів цивільного законодавства, дійшов помилкового висновку про те, що відповідач являється споживачем послуг з водопостачання, оскільки такі правовідносини можуть, мати місце виключно після укладення договору та його підписання сторонами.

Суд не взяв до уваги подані ним заперечення на позов та заперечення до проекту Договору про надання послуг з водопостачання.

Апелянт вважає, що суд щодо нього діяв упереджено під впливом позивача, суд доповів про наявність заборгованості за надані послуги якої фактично не існує, а також неправомірно взяв до уваги виписки по особових рахунках за період з 01.01.2015 по 01.05.2016 року без будь-якого обгрунтування.

Суд не реагував на неодноразові неявки представника позивача у судові засідання та відповідно не вирішив питання про залишення позову позивача без розгляду та ухилився від розгляду заяви відповідача про застосування позовної давності до заявлених позивачем позовних вимог.

Суд не дав належної оцінки тому, що позивач не підготував договір згідно з Типовим договором, що свідчить про ухилення позивача від підготовки проекту договору з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Окрім цього, позивач ні в позовній заяві, ані під час розгляду справи не надав в якості доказу саме такого договору, що є узгодженим та підписаним обома сторонами.

Апелянт, посилаючись на зазначені обставини просить скасувати рішення суду першої та застосовуючи трирічний строк позовної давності закрити провадження в даній цивільній справі.

На подану апеляційну скаргу представник КП «Івано-Франківськводоекотехпром» подав відзив, у якому посилається на необгрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник КП «Івано-Франківськводоекотехпром» Яковійчук С.Ю. заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на їх необгрунтованість.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області Гишта Ю.С. - підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судове рішення, згідно ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач - комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» надає послуги з водопостачання та водовідведення в м. Івано-Франківську. Такі послуги надаються відповідачу ОСОБА_1 за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , що останнім не заперечується, однак договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення між сторонами не укладено.

Встановлено, що 12 січня 2016 року позивачем надіслано на адресу ОСОБА_1 для підписання два примірники Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, датований 04 січня 2016 року. Вказану пропозицію надіслано відповідачу 12.01.2016 року через кур`єра «Експрес пошта», однак 15 січня 2016 року лист повернуто на адресу позивача, у звязку з тим, що отримувач не відкрив двері та не відповідав на телефонний дзвінок (а.с.4-9).

25 квітня 2016 року КП «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулося з позовом про спонукання відповідача до укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

У частині першій та другій Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; виконавцем відповідно до Закону є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно із частиною п`ятою статті 19 Закону виконавцем послуг із централізованого постачання холодної води та послуг із водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність із централізованого водопостачання та водовідведення.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частиною третьою статті 20 Закону передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Закон передбачає істотні (обов`язкові) умови договору на надання житлово-комунальних послуг між виконавцем/виробником та споживачем. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.

Так, істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: найменування сторін; предмет договору; вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їхні складники на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їхнього ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їхньої якості; права та обов`язки сторін; порядок контролю та звіту сторін; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу у квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; порядок здійснення ремонту; відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; порядок вирішення спорів; перелік форс-мажорних обставин; строк дії договору; умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; дата й місце укладення договору.

Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією зі сторін.

Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятися від змісту типового договору.

Правила надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, яка регулює відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 8 Правил передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, який оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Споживач, який отримує житлово-комунальні послуги, зобов`язаний укласти договір на їхнє надання, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному пунктом 3 частиною другою статті 21 Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідач ОСОБА_1 у запереченні на позов зазначив, що пропозицію від позивача щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не отримував, однак ознайомившись з Договором долученим позивачем до позовної заяви вважає, що його зміст не відповідає Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, а тому просив у задоволенні позову КП «Івано-Франківськводоекотехпром» відмовити.

Разом з тим, як вбачається із Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, примірник якого долучено до позовної заяви, то такий містить всі істотні умови договору, які за своїм змістом відповідають Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Посилання відповідача на те, що форма запропонованого на підпис Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та його зміст не відповідає формі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води є необгрунтованими, оскільки відповідач не зазначив в чому саме полягає порушення його прав, як споживача, при укладенні договору на таких умовах, а також ним не надіслано на адресу позивача запропонований ним проект Договору на надання вищезазначених послуг.

Відповідно до положень ч.1 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та фактично користується послугами КП «Івано-Франківськводоекотехпром» з водопостачання та водовідведення, однак не погоджується укласти Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на умовах запропонованих позивачем у проекті договору від 04.01.2016 року, заперечуючи ряд положень договору натомість не подав позивачу на погодження запропонований ним Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення , то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суд постановив рішення 15 травня 2019 року в той час як із протоколу судового засідання встановлено, що вступна та резолютивна частина рішення проголошено судом 16 травня 2019 року. Крім того, суд в резолютивній частині не зазначив який саме договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення слід визнати укладеним.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог КП «Івано-Франківськводоекотехпром».

Доводи апелянта на те, що провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, то такі не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності, за правилами ч.1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач пред`явив позов до ОСОБА_1 про спонукання його до укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення 25 квітня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач не відповів на пропозицію підприємства надіслану йому 12 січня 2016 року укласти договір про надання таких послуг. Таким чином, позивач дізнавшись про порушення свого права, пред`явив позов до суду, а відтак доводи апелянта про пропуск позивачем позовної давності є необгрунтованими.

Доводи апелянта про те, що позивач не надав в якості доказу договору, що є узгодженим та підписаним обома сторонами не заслуговують на увагу, оскільки саме у зв`язку з відсутністю погодженого обома сторонами договору, позивач звернувся в суд з позовом про визнання договору укладеним у судовому порядку.

Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків слід дійти висновку про те, що в разі відмови споживача на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах викладених у Договорі про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 04 січня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» задовольнити.

Визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах викладених у Договорі про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 04 січня 2016 року з часу набрання чинності рішенням суду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Ясеновенко