КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1449/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/14914/15-ц

18 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року, ухвалене під головуванням судді Бартащук Л.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

31 липня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, в якому просили визначити порядок спільного володіння і користування земельною ділянкою площею 0,0941 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд між її співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступним чином: виділити ОСОБА_3 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0314 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «Г», «Б», «б» та «В»; виділити ОСОБА_4 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0313 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами ««А-І» «аЗ», «З»; виділити ОСОБА_2 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0314 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «А1-І», «а2»,«М», «Л» та «К».

На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що вони з відповідачем є спадкоємцями ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої оформилисвоє право на спадщину за законом у встановленому законом порядку і є співвласниками в рівних частках по 1/3 частині житлового будинку, а також господарських будівель і побутових споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Також у 2006 році на підставі рішення Київської міської ради від 24 жовтня 2002 року № 73/233 та від 02 лютого 2006 року № 65/3156 всім власникам було видано державні акти на право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з будівлями.

Внаслідок декількох перебудов фактично на земельній ділянці існує два житлових будинки, між сторонами склався відповідний порядок користування ними. Так, ОСОБА_3 фактично володіє і користується будівлями, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «Г», «Б», «б» та «В»; ОСОБА_4 фактично володіє і користується будівлями, що позначені «А-І» «аЗ», «З», а ОСОБА_2 фактично володіє і користується будівлями, що позначені під літерами «А1-І», «а2»,«М», «Л» та «К».

Вказували на те, що відповідачу було запропоновано наступний порядок користування земельною ділянкою: ОСОБА_3 виділяється у користування земельна ділянка площею 0,0314 га, на якій розташовані будівлі, що перебувають у його володінні та користуванні, ОСОБА_4 відповідно 0,0313 га, а також ОСОБА_2 0,0314 га, про, що складено відповідний план розподілу земельної ділянки. Проте відповідач відмовився від такого порядку користування земельною ділянкою без пояснення причин і почав вимагати у користування для себе значно більшу частину земельної ділянки, ніж ту, що йому належить.

Відсутність домовленостей між сторонами щодо порядку користування спірною земельною ділянкою стала підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2015 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 17.08.2016 року № 709/16-41 запропоновано варіанти розподілу земельної ділянки (том. 1 а.с. 136-150).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визнання порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Визначено порядок спільного володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою площею 0,0941 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд між її співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступним чином:

Виділено ОСОБА_3 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0314 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «Г», «Б», та «В».

Виділено ОСОБА_4 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0313 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «А-І», «аЗ», «З».

Виділено ОСОБА_2 у фактичне володіння і користування частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0314 га, для можливості експлуатації будівель, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «А1-І», «а2», «Л», «М» та «К».

Встановлено сервітут щодо земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3, площа якого складає 0,0083 га для проїзду та проходу ОСОБА_2 з вулиці Степана Сагайдачного (землі загального користування) до належного йому гаражу, позначеного згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, літ «М».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 4 133, 87 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 4 133, 87 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що посилання позивачів у позові на те, що вони пропонували йому досудовий порядок вирішення спору не відповідає дійсності, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.

Вказував на те, що суд необґрунтовано прийняв до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи від 17.08.2016 року, оскільки він не є належним та допустимим доказом у справі, так як не відповідає Закону України «Про судову експертизу», зокрема, експерт не виїздив на спірну земельну ділянку та провів дослідження лише на підставі геодезичної зйомки, хоча це не вільна від забудови ділянка, на ділянці є будівлі та споруди для врахування яких потрібний натуральний огляд об'єкта.

Згідно розподілу земельної ділянки, йому та членам його сім»ї обмежується доступ до колонки з питною водою, а відшкодування на влаштування нової не відображені.

Також зазначав, що оскільки він вважав висновок експерта незаконним та необґрунтованим, в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проте ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання, чим обмежено право відповідача на подання доказів та доказування у справі, що призвело до порушення судом принципу диспозитивності та змагальності сторін у судовому процесі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без змін.

Представник Головного управління Держгеокадастру у м.Кмєві Дашко Вікторія Юріївна вирішення спору залишила на розсуд суду.

Представник Державної реєстраційної служби України в судове засідання повторно не з"явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є земельна ділянка, площею 0,0941 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення № 818 виконкомом Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва 02.12.1988 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 31.01.1989 року за № 28333.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6померлата після її смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємцями ОСОБА_6 за законом першої черги є її діти - сторони у даній справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

23 грудня 2003 року вказані спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, за якими отримали у власність кожен по 1/3 частині спадкового майна, яке складалося з житлового будинку, зазначеного на плані під літерою «А», жилою площею 51,40 кв.м., а також господарських будівель та побутових споруд: літньої кухні під літерою «Б», сараю під літерою «Г», вбиральні під літерою «Д», гаражу з оглядовою ямою під літерою «Е», сараю з погребом під літерою «Ж», погрібу під літерою «З», споруд за № 1- 4.1, І.Право власності сторін на спадкове майно було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації.

У 2006 році на підставі рішень Київської міської ради від 24 жовтня 2002 року № 73/233 та від 02 лютого 2006 року № 65/3156 сторонам у справі, як співвласникам, були видані державні акти про право власності кожного на 1/3 частку від 0,0941 га земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на АДРЕСА_1 із цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

22 серпня 2014 року Київським міським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт, згідно з яким виявлено збудовані самочинно: прибудову літ. «а3», житловий будинок переобладнаний з літньої кухні під літ. «Б», сарай під літ «К», гараж під літ. «Л» та сарай під літ. «М», а також позначено на плані будинок, господарські будівлі та споруди, право власності на які зареєстровані у встановленому законом порядку за сторонами: житловий будинок під літ. «А», «Б»; літня кухня під літ. «В», сарай під літ «Г», вбиральня під літ. «Д», погріб під літ . «З».

Сторонами визнано, що між ними склався наступний порядок користування вказаним нерухомим майном: ОСОБА_3 фактично володіє і користується будівлями, які згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «Г», «Б», «б» та «В»; ОСОБА_4 фактично володіє і користується будівлями, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «А-І» «аЗ», «З»; ОСОБА_2 фактично володіє і користується будівлями, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «А1-І», «а2»,«М», «Л» та «К».

Звертаючись до суд з даним позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилались на те, що вони не досягли згоди з відповідачем щодо порядку користування земельною ділянкою, який вимагав у користування для себе значно більшу частину земельної ділянки, ніж ту, що йому належить за державним актом, тому просили суд визначити порядок спільного володіння і користування спірною земельною ділянкою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визначив порядок користування земельною ділянкою за варіантом 4 висновку експерта КНДІСЕ №7091/16-41 від 17.08.2016 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, вважаючи даний варіант найбільш прийнятним для обох сторін по справі.

Колегія суддів не може погодитися в повному обсязі з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, визначений ст. 88 ЗК України, яка передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи ( частина п'ята статті 319 ЦК України).

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_2 посилався на те, що експерт не виїздив на спірну земельну ділянку та провів дослідження лише на підставі геодезичної зйомки. За обраним судом варіантом порядку користування земельною ділянкою, йому та членам його сім"ї обмежується доступ до свердловини з питною водою, а також не забезпечується проїзд до гаражу.

У процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року по даній цивільній справі призначено комплексну судову земельно-технічну експертизу, будівельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи.

23 січня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 21.01.2019 року №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 у цивільній справі № 755/14914/15-ц.(том 2 а.с.157-180)

За даним висновком експертів запропоновано 3 варіанти встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою.

У суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_2 зазначив, що його права як співвласника спірної земельної ділянки найбільш враховуються у варіанті №3 Висновку судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року.

Представник позивачів пояснила, що погоджується з варіантом визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою №4 за висновком КНДІСЕ №7091/16-41 від 17.08.2016 року, який обрано судом першої інстанції. Також зазначила, що даний варіант найбільш відповідає варіанту №2 за висновком №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року, тому не проти визначення порядку користування земельною ділянкою й за цим варіантом.

Також у суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначив, що визначення порядку користування земельною ділянкою є неможливим, оскільки не встановлено порядок користування будівлями, розташованими на спірній земельній ділянці.

Разом з тим, колегією суддів дані доводи відхиляються, оскільки з досліджених доказів та пояснень сторін у справі достовірно встановлено, що між співвласниками домоволодіння склався порядок користування нерухомим майном, яке розташоване на земельній ділянці, а саме:ОСОБА_3 фактично володіє і користується будівлями, що згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, позначені під літерами «Г», «Б», «б» та «В»; ОСОБА_4 фактично володіє і користується будівлями, що позначені «А-І» «аЗ», «З», а ОСОБА_2 фактично володіє і користується будівлями, що позначені під літерами «А1-І», «а2»,«М», «Л» та «К».

У суді апеляційної інстанції ці обставини спростовані не були.

У свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що висновок КНДІСЕ №7091/16-41 від 17.08.2016 року та варіанти користування земельною ділянкою, запропоновані в ньому, не можуть бути покладені в основу судового рішення , оскільки експерт не проводив обстеження об'єктів дослідження на місцевості, ним не вирішувалося питання щодо встановлення земельного сервітуту до свердловини з питною водою, чим фактично позбавлено відповідача права користування вказаною свердловиною.

Крім того, встановлюючи порядок володіння та користування спірною земельною ділянкою за варіантом №4 висновку КНДІСЕ №7091/16-41 від 17.08.2016 року сервітут щодо земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3, площа якого складає 0,0083 га для проїзду та проходу ОСОБА_2 з вулиці Степана Сагайдака (землі загального користування) до належного йому гаражу, позначеного згідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 22.08.2014 року, літ «М», суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Земельний кодекс України право земельного сервітуту визначає як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно зі статтею 99 Земельного кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об'єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об'єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Одним з основних правових наслідків встановлення земельного сервітуту є обтяження обслуговуючої земельної ділянки, тобто певного обмеження прав її власника чи користувача. Адже об'єктивно встановлення будь-якого земельного сервітуту призводить до певного зменшення кількості можливих варіантів використання обслуговуючої земельної ділянки її власником (користувачем). Разом з тим, встановлення земельного сервітуту не повинне призвести до позбавлення власника обслуговуючої ділянки жодного з його право-мочностей щодо користування чи розпорядження землею в повному обсязі.

Встановлений сервітут фактично забезпечує лише прохід ОСОБА_2 до частини земельної ділянки, виділеної в його користування. Проїзд за даним сервітутом на автомобілі до гаража є неможливим, оскільки від будівлі «Д1» до лінії сервітуту залишається лише 1 метр. Крім того, сервітут, площею 0,0083 га знаходиться на частині земельної ділянки, яка виділяється в користування ОСОБА_3, на якій розташовані будівлі, що перебувають у користуванні виключно ОСОБА_3, й тому частина сервітуту включає земельну ділянку, в користуванні якою у відповідача немає необхідності.

Таким чином, за даним сервітутом не виконується його головне призначення, яким в даному випадку є право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, яке закріплене в п. б ч.1 ст. 99 ЗК України.

У свою чергу, за варіантом №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року, передбачається встановлення сервітут площею 0,0069 га, шириною для заїзду автомобіля на земельний сервітут 2,285 м. від точки 14 до точки 1, та шириною для заїзду автомобіля на земельну ділянку ОСОБА_2 3,132 м. від точки 8 до точки 9.

Отже даний сервітут, проходить виключно по частині земельної ділянки необхідної для проїзду на транспортному засобі, й не накладається на земельні ділянки під будівлями, як мало місце у варіанті №4 за висновком від 17.08.2016 року, покладеним судом першої інстанції в основу рішення, й у даному випадку забезпечується виконання функціонального призначення земельного сервітуту для проходу тапроїзду на велосипеді, на транспортному засобі по наявному шляху.

Варіант №2 за висновком судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року, проти якого не заперечували позивачі та їхній представник, як і інші варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, які були запропоновані експертами, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки відповідач буде позбавлений можливості заїхати автомобілем в гараж через недостатню відстань між земельною ділянкою, виділеною ОСОБА_3 та заїздом в гараж.

Також, у висновку КНДІСЕ №7091/16-41 від 17.08.2016 року, в тому числі за варіантом №4, покладеним в основу рішення суду, експертом не вирішувалося питання про встановлення сервітуту для користування свердловиною.

У свою чергу, у всіх варіантах, в тому числі під №3, висновку судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року відображено можливі варіанти встановлення сервітуту для користування свердловиною з питною водою, що забезпечує відповідачу право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми, як передбачено пунктом д ч.1 ст.99 ЗК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не встановив, чи мав відповідач вільний доступ до гаража та свердловини та чи зберігається таке право відповідача при обраному судом варіанті розподілу земельної ділянки.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що саме за варіантом №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року в повній мірі враховані розміщені на земельній ділянці будівлі і споруди, обставини щодо фактичного користування сторонами будівлями і спорудами, які сторонами не оспорювалися в суді першої інстанції, забезпечується вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном з урахуванням розміру їх часток у вказаному майні, та в ньому відображені земельні сервітути, необхідність встановлення яких не заперечується позивачами, а саме: для проходу та проїзду транспортними засобами до земельної ділянки ОСОБА_2 та розташованого на ній гаражу, а також для проходу та забору води зі свердловини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою та визначення порядку спільного володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою площею 0,0941 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд між її співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за варіантом №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №9862/17-41/793/19-41/794/19-49 від 21 січня 2019 року зі встановленням земельних сервітутів.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У ході розгляду даної справи позивачем ОСОБА_3 було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 677,86 грн., а ОСОБА_4 - 677,87грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2.

З огляду на те, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, то з позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відповідача підлягають стягненню по 745,65 грн. з кожного витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Крім того, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по оплаті вартості судової експертизи в сумі 11 884,80 грн, тобто по 5,942,40 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 86, 88, 99 ЗК України, ст.ст. 76, 77, 78, 81, 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою задовольнити чатково.

Визначити порядок спільного володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою площею 0,0941 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд між її співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступним чином:

Виділити ОСОБА_3 у фактичне володіння і користування земельну ділянку під частиною домоволодіння, яку він використовує, площею 0,0313 га, яка обмежена наступними лініями розподілу:

точка 1 з координатами X 52913,597 та Y 31620,918, довжина лінії між точками (у метрах) 2,285, внутрішній кут 356°14'09", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 2 з координатами X 52 915,880 та Y 31 620,770, довжина лінії між точками (у метрах) 4,930, внутрішній кут 081°50'13", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 3 з координатами X 52 916,579 та Y 31 625,651, довжина лінії між точками (у метрах) 1,344, внутрішній кут 081°52'12", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 4 з координатами X 52 916,770 та Y 31 626,980, довжина лінії між точками (у метрах) 9,150, внутрішній кут 081 °30'56", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 5 з координатами X 52 918,124 та Y 31 636,035, довжина лінії між точками (у метрах) 2,663, внутрішній кут 170°55'36", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 6 з координатами X 52 915,491 та Y 31 636,446, довжина лінії між точками (у метрах) 1,192, внутрішній кут 171 °48'07", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (по стіні туалету);

точка 7 з координатами X 52 914,313 та Y 31 636,621, довжина лінії між точками (у метрах) 1,024, внутрішній кут 080°26'45", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (земельний сервітут);

точка 8 з координатами X 52 914,483 та Y 31 637,634, довжина лінії між точками (у метрах) 2,291, внутрішній кут 082°13'25", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (земельний сервітут);

точка 9 з координатами X 52 914,792 та Y 31 639,905, довжина лінії між точками (у метрах) 7,164, внутрішній кут 181°59'59", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 10 з координатами X 52 907,633 та Y 31 639,647, довжина лінії між точками (у метрах) 6,626, внутрішній кут 182°20'08", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 11 з координатами X 52 901,005 та Y 31 639,676, довжина лінії між точками (у метрах) 4,505, внутрішній кут 265°17'21", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 12 з координатами X 52 900,636 та Y 31 634,889, довжина лінії між точками (у метрах) 1,470, внутрішній кут 353°21'31", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (земельний сервітут);

точка 13 з координатами X 52 902,102 та Y 31 634,719, довжина лінії між точками (у метрах) 2,661, внутрішній кут 268°42'28", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (земельний сервітут);

точка 14 з координатами X 52 902,036 та Y 31 632,061, довжина лінії між точками (у метрах) 1,332, внутрішній кут 176°33'28", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (земельний сервітут);

точка 15 з координатами X 52 900,709 та Y 31 632,140, довжина лінії між точками (у метрах) 0,561, внутрішній кут 176°56'01", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (земельний сервітут);

точка 16 з координатами X 52 900,150 та Y 31 632,174, довжина лінії між точками (у метрах) 0,786, внутрішній кут 172°41'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (земельний сервітут);

точка 17 з координатами X 52 899,369 та Y 31 632,274, довжина лінії між точками (у метрах) 0,210, внутрішній кут 270°00'00", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 18 з координатами X 52 899,366 та Y 31 632,059, довжина лінії між точками (у метрах) 0,844, внутрішній кут 174°33'35", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 19 з координатами X 52 898,528 та Y 31 632,136, довжина лінії між точками (у метрах) 10,218, внутрішній кут 266°34'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 20 з координатами X 52 897,915 та Y 31 621,938, довжина лінії між точками (у метрах) 15,713, внутрішній кут 356°16'41", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам).

Виділити ОСОБА_4 у фактичне володіння і користування земельну ділянку під частиною домоволодіння, яку вона використовує, площею 0,0314 га, яка обмежена наступними лініями розподілу:

точка 1 з координатами X 52 886,211 та Y 31 642,510, довжина лінії між точками (у метрах) 19,852, внутрішній кут 261°02'43", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 2 з координатами X 52 883,120 та Y 31 622,900, довжина лінії між точками (у метрах) 14,831, внутрішній кут 356°17'19", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 3 з координатами X 52 897,915 та Y 31 621,938, довжина лінії між точками (у метрах) 10,218, внутрішній кут 086°34'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 4 з координатами X 52 898,528 та Y 31 632,136, довжина лінії між точками (у метрах) 0,844, внутрішній кут 354°33'35", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 5 з координатами X 52 899,366 та Y 31 632,059, довжина лінії між точками (у метрах) 0,210, внутрішній кут 090°00'00", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 6 з координатами X 52 899,369 та Y 31 632,274, довжина лінії між точками (у метрах) 0,786, внутрішній кут 352°41'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 7 з координатами X 52 900,150 та Y 31 632,174, довжина лінії між точками (у метрах) 1,893, внутрішній кут 356°40'09", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (земельний сервітут);

точка 8 з координатами X 52 902,036 та Y 31 632,061, довжина лінії між точками (у метрах) 2,661, внутрішній кут 088°42'28", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (земельний сервітут);

точка 9 з координатами X 52 902,102 та Y 31 634,719, довжина лінії між точками (у метрах) 1,470, внутрішній кут 173°21'31", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (земельний сервітут);

точка 10 з координатами X 52 900,636 та Y 31 634,889, довжина лінії між точками (у метрах) 4,505, внутрішній кут 085°17'21", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 11 з координатами X 52 901,005 та Y 31 639,376, довжина лінії між точками (у метрах) 0,591, внутрішній кут 182°54'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 12 з координатами X 52 900,422 та Y 31 639,352, довжина лінії між точками (у метрах) 1,443, внутрішній кут 176°25'25", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 13 з координатами X 52 898,979 та Y 31 639,445, довжина лінії між точками (у метрах) 1,898, внутрішній кут 084°51'37", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (по стіні житлового будинку);

точка 14 спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (відповідно до умов користування будинком);

точка 15 спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2 (відповідно до умов користування будинком);

точка 16 з координатами X 52 889,657 та Y 31 642,267, довжина лінії між точками (у метрах) 1,002, внутрішній кут 175°59'45", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 17 з координатами X 52 888,658 та Y 31 642,337, довжина лінії між точками (у метрах) 3,429, внутрішній кут 085°49'09", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 18 з координатами X 52 888,911 та Y 31 645,758, довжина лінії між точками (у метрах) 5,017, внутрішній кут 084°03'03", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 19 з координатами X 52 889,434 та Y 31 650,752, довжина лінії між точками (у метрах) 1,953, внутрішній кут 081°09'53", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_2;

точка 20 з координатами X 52 889,729 та Y 31 652,675, довжина лінії між точками (у метрах) 1,892, внутрішній кут 171°11'05", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 21 з координатами X 52 887,860 та Y 31 652,970, довжина лінії між точками (у метрах) 10,589, внутрішній кут 261°02'09", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

Виділити ОСОБА_2 у фактичне володіння і користування земельну ділянку під частиною домоволодіння, яку він використовує, площею 0,0314 га, яка обмежена наступними лініями розподілу:

точка 1 з координатами X 52 919,870 та Y 31 647,710, довжина лінії між точками (у метрах) 16,343, внутрішній кут 170°18'46", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 2 з координатами X 52 903,760 та Y 31 650,460, довжина лінії між точками (у метрах) 14,205, внутрішній кут 171 °00'31", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам);

точка 3 з координатами X 52 889,729 та Y 31 652,675, довжина лінії між точками (у метрах) 1,953, внутрішній кут 261°09'53", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 4 з координатами X 52 889,434 та Y 31 650,752, довжина лінії між точками (у метрах) 5,017, внутрішній кут 264°03'03", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 5 з координатами X 52 888,911 та Y 31 645,758, довжина лінії між точками (у метрах) 3,429, внутрішній кут 265°49'09", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 6 з координатами X 52 888,658 та Y 31 642,337, довжина лінії між точками (у метрах) 1,002, внутрішній кут 355°59'45", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 7 спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (відповідно до умов користування будинком);

точка 8 спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (відповідно до умов користування будинком);

точка 9 з координатами X 52 899,147 та Y 31 641,331, довжина лінії між точками (у метрах) 1,898, внутрішній кут 264°51'37", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4 (по стіні житлового будинку);

точка 10 з координатами X 52 898,979 та Y 31 639,445, довжина лінії між точками (у метрах) 1,443, внутрішній кут 356°25'25", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 11 з координатами X 52 900,422 та Y 31 639,352, довжина лінії між точками (у метрах) 0,591, внутрішній кут 002°54'39", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_4;

точка 12 з координатами X 52 901,005 та Y 31 639,376, довжина лінії між точками (у метрах) 6,626, внутрішній кут 002°20'08", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 13 з координатами X 52 907,633 та Y 31 639,647, довжина лінії між точками (у метрах) 7,164, внутрішній кут 001°59'59", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 14 з координатами X 52 914,792 та Y 31 639,905, довжина лінії між точками (у метрах) 2,291, внутрішній кут 262°13'25", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (земельний сервітут);

точка 15 з координатами X 52 914,483 та Y 31 637,634, довжина лінії між точками (у метрах) 1,024, внутрішній кут 260°26'45", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (земельний сервітут);

точка 16 з координатами X 52 914,313 та Y 31 636,621, довжина лінії між точками (у метрах) 1,192, внутрішній кут 351°48'07", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3 (по стіні туалету);

точка 17 з координатами X 52 915,491 та Y 31 636,446, довжина лінії між точками (у метрах) 2,663, внутрішній кут 350°55'36", спільна межа із земельною ділянкою ОСОБА_3;

точка 18 з координатами X 52 918,124 та Y 31 636,035, довжина лінії між точками (у метрах) 11,810, внутрішній кут 081°28'44", по межі, визначеній правовстановлюючими документами (не відповідає фактичним межам).

Встановити сервітут щодо земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 для проїзду та проходу ОСОБА_2 площа якого складає 0, 0069 га та виражений наступними межами:

точка 1 з координатами X 52 915,880 та Y 31 620,770, довжина лінії між точками (у метрах) 4,930, внутрішній кут 081°50'13";

точка 2 з координатами X 52 916,580 та Y 31 625,651, довжина лінії між точками (у метрах) 5,483, внутрішній кут 125°34'27";

точка 3 з координатами X 52 913,390 та Y 31 630,114, довжина лінії між точками (у метрах) 2,270, внутрішній кут 082°24'19";

точка 4 з координатами X 52 913,691 та Y 31 632,364, довжина лінії між точками (у метрах) 3,834, внутрішній кут 082°21'22";

точка 5 з координатами X 52 914,198 та Y 31 636,157, довжина лінії між точками (у метрах) 0,473, внутрішній кут 076°33'05";

точка 6 з координатами X 52 914,313 та Y 31 636,621, довжина лінії між точками (у метрах) 1,024, внутрішній кут 080°26'45";

точка 7 з координатами X 52 914,483 та Y 31 637,634, довжина лінії між точками (у метрах) 2,291, внутрішній кут 082°13'25";

точка 8 з координатами X 52 914,792 та Y 31 639,905, довжина лінії між точками (у метрах) 3,132, внутрішній кут 182°00'46";

точка 9 з координатами X 52 911,662 та Y 31 639,792, довжина лінії між точками (у метрах) 2,736, внутрішній кут 260°44'39";

точка 10 з координатами X 52 911,221 та Y 31 637,089, довжина лінії між точками (у метрах) 4,476, внутрішній кут 261°46'46";

точка 11 з координатами X 52 910,580 та Y 31 632,660, довжина лінії між точками (у метрах) 4,524, внутрішній кут 264°02'15";

точка 12 з координатами X 52 910,114 та Y 31 628,161, довжина лінії між точками (у метрах) 0,645, внутрішній кут 288°59'48";

точка 13 з координатами X 52 910,324 та Y 31 627,552, довжина лінії між точками (у метрах) 7,397, внутрішній кут 296°19'21";

точка 14 з координатами X 52 913,597 та Y 31 620,918, довжина лінії між точками (у метрах) 2,285, внутрішній кут 356°14'09".

Встановити сервітут щодо земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 для користування ОСОБА_2 свердловиною площа якого складає 0, 0005 га та виражений наступними межами:

точка 1 з координатами X 52 902,036 та Y 31 632,061, довжина лінії між точками (у метрах) 2,661, внутрішній кут 088°42'28";

точка 2 з координатами X 52 902,102 та Y 31 634,719, довжина лінії між точками (у метрах) 1,792, внутрішній кут 173°16'17";

точка 3 з координатами X 52 900,325 та Y 31 634,925, довжина лінії між точками (у метрах) 2,765, внутрішній кут 266°28'31";

точка 4 з координатами X 52 900,150 та Y 31 632,174, довжина лінії між точками (у метрах) 1,893, внутрішній кут 356°40'09".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 677,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 677,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 745,65 грн та 5942,40 грн витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 745,65 грн та 5942,40 грн витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: