пр. № 6/759/342/19
ун. № 759/4448/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Бабич Н.Д.,

при секретарі Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із письмовою заявою про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України, яку обґрунтовує тим, що 28.09.2015 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва (пр. №6 /759/464/15, ун. № 759/15292/15-ц) задоволено подання ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, якою тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1243/13, виданого 12.07.2013 року Солом`янським районним судом Києва про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 222 604 грн. 18 коп. В 2017 році було проведено процедуру банкрутства фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 у зв`язку з нездатністю задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями, зокрема, по зобов`язанням в розмірі 222 604 грн. 18 коп.

19.09.2017 року ухвалою Господарського суду м. Києва по справі № 910/18812/16 про банкрутство фізичної особи-підприємця Бабкіна Дмитра Дмитровича затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 19.09.2017 року, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . В мотивувально-описовій частині вказаної ухвали зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги, не задоволенні за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Після завершення процедури банкрутства, а саме з 19.09.2017 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважається таким, що не має невиконаних зобов`язань, зокрема, зобов`язання в розмірі 222 604,00 грн. є погашеним. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив заяву задовольнити.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши заяву та додатки до неї, дослідивши цивільну справу пр. № 6/759/464/15, ун. № 759/15292/15-ц за поданням ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що 28.09.2015 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва (пр. № 6/759/464/15, ун. № 759/15292/15-ц) задоволено подання ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, якою тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1243/13, виданого 12.07.2013 року Солом`янським районним судом Києва про стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 222 604 грн. 18 коп. (а.с.17).

В 2017 році було проведено процедуру банкрутства фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у зв`язку з нездатністю задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями, зокрема, по зобов`язанню в розмірі 222 604 грн. 18 коп.

Крім того, судом досліджено лист №118930 Старшого державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черкасова Є.В. від 14.12.2018 року, в якому зазначено, що 27.06.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.22).

19.09.2017 року ухвалою Господарського суду м. Києва по справі № 910/18812/16 про банкрутство фізичної особи-підприємця Бабкіна Дмитра Дмитровича затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 19.09.2017 року, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . В мотивувально-описовій частині вказаної ухвали зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги, не задоволенні за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Після завершення процедури банкрутства, а саме з 19.09.2017 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважається таким, що немає невиконаних зобов`язань, зокрема, зобов`язання в розмірі 222 604,00 грн. є погашеним.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», визнання боржника банкрутом є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», «право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів».

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Статтею 33 Конституції України передбачено право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Судом встановлено, що в громадянина України ОСОБА_1 відсутні невиконанні зобов`язання, які підлягають примусовому виконанню.

Отже, станом на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження права громадянина України ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд з України.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року в справі (пр. №6/759/464/15, ун. №759/15292/15-ц) із подальшим вилученням Адміністрацією Державної прикордонної служби України інформації про зазначену особу із відповідної бази даних.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Бабич Н.Д.