Справа № 603/766/18
Провадження №2/603/59/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1С звернулась в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.10.1998 року помер дядько позивача - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить право на земельну частку (пай) в спілці селян «Золота Нива» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195. Вказану спадщину прийняв рідний брат ОСОБА_4 ОСОБА_3, оскільки вступив в управління спадковим майном та належить до спадкоємців другої черги. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Дружини та дітей у ОСОБА_4 не було. 30.03.2013 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) в спілці селян «Золота Нива» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195. Вказану спадщину позивач прийняла, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Також, на вказане спадкове майно, спадкодавцем ОСОБА_3 було складено заповіт на імя позивача. Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 з метою оформлення спадкових прав звернулась із заявою до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, яке підлягає спадкуванню, тому позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Згідно позовної заяви, позивач просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В ході розгляду справи судом було задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача, та ухвалою суду від 24.01.2019 року замінено первісного відповідача ОСОБА_5 сільську раду Монастириського району Тернопільської обласі на належного відповідача ОСОБА_2 сільську раду Монастириського району Тернопільської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 31.10.1998 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №101610, виданим 28.07.2000 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №02.

Як вбачається із копій наданих суду правовстановлюючих документів, ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належало право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Золота Нива» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195.

Наведене підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195, виданим Монастириською районною державною адміністрацією, довідкою №87 від 20.04.2018 року, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району та інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (паю) №428 від 15.09.2017 року, виданою Монастириським відділом Держгеокадастру у Тернопільській області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняв рідний брат ОСОБА_4 ОСОБА_3, оскільки вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою №87 від 20.04.2018 року, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району.

Так, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв його брат ОСОБА_3

Щодо вимоги позивача про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту родинних відносин суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Таким чином, факт, що просить встановити позивач має юридичне значення.

Родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою №87 виданою 20.04.2018 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області №87 та випискою з по господарської книги ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району за 1991 1995 р.р., згідно яких ОСОБА_6 є братом ОСОБА_4

Отже, факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи документами, тому заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин, підлягають до задоволення.

30.03.2013 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №153417, виданим 01.04.2013 ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №04.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) в спілці селян «Золота Нива» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195.

Відповідно до заповіту від 29.03.2013 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обовязки на час смерті, заповів позивачу ОСОБА_1

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (заява №240 від 17.05.2013 року).

Інших спадкоємців, які претендували б на частку спадкового майна, немає.

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, проте як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №97/01-16 від 16.02.2018 року, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_3, який помер 30.03.2013 року є рідним братом ОСОБА_4, який помер 31.10.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 30.03.2013 року, а саме: право на земельну частку (пай) у господарстві спілка селян «Золота Нива» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176195 за №171, виданого Монастириською районною державною адміністрацією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с.Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області, паспорт громадянина України серії МС 945236.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області, .

Суддя ОСОБА_7