Справа № 522/1812/19
Провадження №2/522/4558/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.04.2009 року, та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт від 24.04.2009 року за №8667938.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2006 року їй належить квартира АДРЕСА_1 . 25.10.2016 року нею була отримана Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої їй стало відомо, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси на належну їй квартиру накладено арешт.

22.09.2017 року позивач звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. В ході розгляду заяви було виявлено, що в матеріалах архівної справи оригінал ухвали від 17.04.2009 року не виявлений, у зв`язку з чим заява про скасування заходів забезпечення позову задоволена не була.

Разом з тим, на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її права щодо розпорядження власністю.

Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач не повідомив суду причини неявки свого представника, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2006 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2009 року по справі №2-8049/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення боргу, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та направлено до Першої ОДНК для виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15.01.2010 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення боргу повернуто позивачу.

З Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна вбачається, що на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м.Одеси С-24 від 17.04.2009 року, та зареєстрований Першою одеською державною нотаріальною конторою від 24.04.2009 року за реєстр. № 8667938.

22.09.2017 року позивач звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. В ході розгляду заяви було виявлено, що в матеріалах архівної справи оригінал ухвали від 17.04.2009 року не виявлений, у зв`язку з чим заява про скасування заходів забезпечення позову задоволена не була.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Проте, ОСОБА_1 , як законний власник квартири АДРЕСА_1 немає можливості вільно розпоряджатись своїм майном з огляду на наявність арешту.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997р. (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч.1 ст. 223, 258-259, 263-264, 265, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.04.2009 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт від 24.04.2009 року за №8667938.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 10 травня 2019 року.

Суддя К.С. Шкамерда