Справа № 333/4320/18
Провадження №2/333/202/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 2 ОСОБА_2,

представника відповідача 3 ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянувши матеріали цивільної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1, 69067, АДРЕСА_1

до відповідача 1: ОСОБА_5, 69104, АДРЕСА_2,

відповідача 2: Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7

відповідача 3: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 3: Державна казначейська служба України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6

про солідарне стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 15 774,23 грн., вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу, у розмірі 900 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1В.) звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_5 (далі за текстом ОСОБА_5В.),Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» (ПАТ «НАСК «Оранта») та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (ГУНП в Запорізькій області).Заявлені вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, обґрунтовані тим, що 25.05.218 р. ОСОБА_5, будучи працівником ГУНП в Запорізькій області на перехресті вул. Республіканська та Радіаторна в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, чим спричинив зіткнення з автомобілем ВАЗ 11183. Вина відповідача 1 встановлена постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.218 р. № 333/2834/18. З метою проведення відновлювального ремонту позивач звернулась до ФОП ОСОБА_6, який виконав відновлювальні роботи на загальну суму 36 815 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» частково відшкодовано завдані позивачу збитки, а саме на суму 21 040,77 грн. Отже, решта суми в розмірі 15 774,23 грн. залишилась не відшкодована позивачу. ОСОБА_4 того, позивач додатково витратила з власних коштів 900 грн. на оплату послуг з оцінки вартості матеріальних збитків. На підставі викладеного, позивач просила суд позов задовольнити, солідарно стягнути з відповідачів 1,2,3 збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15 774,23 грн., вартість послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу в розмірі 900 грн. та моральну шкоди в розмірі 5 000 грн., завдану внаслідок ДТП.

Позивач в судових засіданнях підтримала заявлені вимоги повністю з підстав, викладених у позові.

Відповідач 1 в судові засідання жодного разу не зявився, причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду від останнього надходило.

Представник відповідача 2 проти позовних вимог заперечив повністю, про зазначив у відзиві на уточнену позовну заяву, вказував, що ПАТ «НАСК «Оранта» здійснює страхові виплати виключно на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та враховуючи умови полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, представник відповідача 2 зазначив, що у відповідності до вказаного Закону, у випадку ДТП у ПАТ «НАСК «Оранта» виникає обовязок з відшкодування оціненої шкоди. В той же час, винна особа зобовязана відшкодовувати реальну шкоду. При цьому, кожен з відповідачів несуть свою частину відповідальності внаслідок ДТП, а не солідарно, як просить позивач у заявленому позові. ПАТ «НАСК «Оранта» належно виконало свої зобовязання, сплативши суму страхового відшкодування в розмірі 21 040,77 грн. Будь-яких інших заяв щодо обґрунтованого збільшення розміру страхового відшкодування до відповідача 2 від позивача не надходило, а тому відповідно і відсутня будь-яка відмова ПАТ «НАСК «Оранта» у виплаті такого відшкодування. Отже, на думку відповідача 2, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення прав позивача зі сторони відповідача 2. У звязку з чим, заявлений позов вважає передчасним та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 3 у відзиві на уточнену позовну заяву заявлені вимоги не визнає в повному обсязі, вказує, що позивач 01.06.2018 р. без залучення відповідачів, як зацікавлених осіб зробив експертну оцінку визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу. Так, відповідач 3 з вказаною експертизою не погоджується і вважає її проведеною з порушеннями, а саме: без участі зацікавлених осіб, з котрих даний матеріальний збиток має стягуватись. ОСОБА_4 того, щодо заявленої моральної шкоди, то відповідач 3 вважає її недоведеною оскільки вимоги в цій частині не мають обґрунтованого підтвердження і не підкріплені належними доказами. З огляду на викладене, представник відповідача 3 просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи в ході розгляду справи надала суду усні пояснення щодо предмету спору у цій справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів 2, 3, третьої особи, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

25 травня 2018 року, о 17 годині 30 хвилин, на перехресті вулиць Республіканська та вулиця Радіаторна в м. Запоріжжі водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом «Рено Доккер», державний номерний знак 0816-10, по вулиці Республіканській, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Радіаторна, не виконав вимоги дорожнього знаку, не надав перевагу в русі транспортному засобу «ВАЗ 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

Вказані вище обставини встановлені в постанові Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року у справі № 333/2834/18 (набула законної сили - 06.07.2018 р.) якою ОСОБА_5 (відповідача 1 у цій справі) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, обставини встановлені в постанові Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року у справі № 333/2834/18 не доказуються при розгляді цієї справи.

Також, матеріали справи свідчать, що на час скоєння ДТП транспортний засіб «Рено Доккер», д.р.н. 0816-10, був застрахований ГУНП в Запорізькій області (страхувальник) в ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.11.2017 р. за № АК/7161349.

29.05.2018 р. ГУНП в Запорізькій області та ОСОБА_1 звернулись до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленнями про ДТП.

31.05.2018 р. та 04.06.2018 р. представником ПАТ «НАСК «Оранта» з метою визначення розміру збитків проведено огляд транспортного засобу «Рено Доккер», д.р.н. 0816-10, про що складено протокол огляду (акт) та додаток до протоколу (акту) огляду транспортного засобу відповідно.

Відповідно до Звіту щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу від 01.06.2018 р. № 27, матеріальний збиток, спричинений володільцю ВАЗ 11183, д.р.н. АР5948СТ, з урахуванням фізичного зносу деталей, складає 28 464,64 грн. та вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 43 792,90 грн.

Вбачається, що вказаний вище Звіт складено ОСОБА_8, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності від 07.04.2017 р. № 273/17 та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.07.2004 р. № 1476.

10.07.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування.

24.07.2018 р. ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акту від 18.07.2018 р. № ОЦВ-18-08-6641/1, ремонтної калькуляції від 15.06.2018 р. та розрахунку страхового відшкодування (з урахуванням зносу деталей) виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 21 040,77 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви на видачу готівки від 24.07.2018 р. № НОМЕР_2. Даний факт не заперечувався позивачем в ході розгляду цієї справи.

Також, як встановлено судом, 24.07.2018 р. ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_6 суму в розмірі 36 815 грн. за виконані роботи з ремонту автомобіля ВАЗ 11183, д.р.н. АР5948СТ, на підставі акту виконаних робіт від 24.07.2018 р. № 2259/1 та виставленого рахунку-фактури від 24.07.2018 р. № 2259/1, що підтверджується наявною в матеріалах цієї справи копією квитанції від 24.07.2018 р. № 000451.

Отже, враховуючи різницю між фактичною вартістю ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням, ОСОБА_1 заявлені вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 1,2,3 суми збитків, завданих внаслідок ДТП в розмірі 15 774,23 грн. (15 774,23 грн. = 36 815 грн. фактичної вартості ремонту 28 464,64 грн. виплаченого страхового відшкодування), 900 грн. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу та 5000 грн. моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб'єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Однак за змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) не є суб'єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб'єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

За таких обставин, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. У свою чергу, після того, як роботодавець здійснить відшкодування шкоди він у порядку регресу (статті 1191 ЦК України) отримає право вимоги до свого працівника та зможе предявити до нього відповідну вимогу.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц.

Як вбачається із наявною в матеріалах цієї справи книги нарядів Заводського РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області та довідки ГУНП в Запорізькій області від 11.02.2019 р. № ДО541, ОСОБА_5, який керував транспортним засобом «Рено Доккер», д.р.н. 0816-10, 25.05.2018 р., тобто під час скоєння ДТП, перебував в трудових відносинах з ГУНП в Запорізькій області та заподіяв відповідну шкоду саме у зв'язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Наведені вище обставини не заперечувались представником відповідача 3 в ході розгляду цієї справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки він керував транспортним засобом «Рено Доккер», д.р.н. 0816-10, у зв'язку з виконанням покладених на нього трудових обов'язків, а тому саме ГУНП в Запорізькій області, як володілець вказаного транспортного засобу має нести обов'язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.

З огляду на зазначене, судом відмовляється у задоволенні заявлених вимог про стягнення ОСОБА_5 15 774,23 грн. збитків, завданих внаслідок ДТП, 900 грн. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу та 5000 грн. моральної шкоди.

Також суд, розглянувши заявлені позивачем вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта», виходить з наступного.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статтею 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (…).

Відповідно до ст. 34 зазначеного Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За змістом ст. 36 наведеного вище Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (п. 36.2.). Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (п. 36.7.).

Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства України, страховик за договором обовязкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець. Отже, в даному випадку в спірних правовідносинах у страховика (ПАТ «НАСК «Оранта») не виникло обов'язку з відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Наведена вище правова позиція відповідає правовому висновку, викладеному в Постанові Верховного суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ПАТ «НАСК «Оранта», виплативши позивачу оцінену суму страхового відшкодування в розмірі 21 040,77 грн. виконало в повному обсязі свої зобовязання з відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу деталей, розрахованого у порядку, встановленому Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у відповідності до умов полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.11.2017 р. за № АК/7161349.

А тому, правові підстави для стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» 15 774,23 грн. збитків, завданих внаслідок ДТП, 900 грн. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу та 5000 грн. моральної шкоди відсутні. У звязку з чим, у задоволенні вимог заявлених до ПАТ «НАСК «Оранта» судом відмовляється.

В той же час, враховуючи норми наведених вище статей 1187 та 1172 ЦК України, суд дійшов висновку, що обовязок з відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої транспортним засобом «Рено Доккер», д.р.н. 0816-10, покладається саме на ГУНП в Запорізькій області, як на роботодавця ОСОБА_5 та володільця вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1192 ЦПК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено вище матеріалами справи, реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 11183, д.р.н. АР5948СТ становила 36 815 грн. Отже, різниця між фактичною вартістю ремонту, з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим ПАТ «НАСК «Оранта» становить 15 774,23 грн.

Також, з наявних в матеріалах цієї справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_8 900 грн. за проведення та складання Звіту щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу від 01.06.2018 р. № 27.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог до ГУНП в Запорізькій області про стягнення 15 774,23 грн. збитків, завданих внаслідок ДТП та 900 грн. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу.

ОСОБА_4 того, за змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна(ч. 2). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4).

Враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, душевні страждання, які ОСОБА_1 зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, тривалий час необхідний для відновлення свого порушеного права, а саме з відшкодування реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 11183, д.р.н. АР5948СТ, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з ГУНП в Запорізькій області 5000 грн. моральної шкоди.

Також, судом при розгляді справи по суті спору враховано норми ст. 541 ЦК України, за змістом яких солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання.

При цьому, суд виходить з того, що наведені вище норми чинного законодавства України, які регламентують порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП не передбачають солідарного обовязку винної особи, страховика та страхувальника щодо відшкодування такої шкоди, завданої майну потерпілого, що узгоджується із правовим висновком, викладеним в Постанові ОСОБА_9 Верховного суду у справі № 308/3162/15-ц від 20.06.2018 року.

У звязку з чим, заявлені вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2, 3 у цій справі збитків, завданих внаслідок ДТП в розмірі 15 774,23 грн., 900 грн. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу та 5000 грн. моральної шкоди суд вважає безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України. А тому, відхиляються судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 704,80 грн. покладається судом на відповідача 3.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, ) задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, ) на користь ОСОБА_1 (69067, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3) 15 774 (п'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 23 коп. збитків, завданих внаслідок ДТП, 900 (девятсот) грн. 00 коп. вартості послуг з оцінки матеріальних збитків, 5 000 (пять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

У задоволенні вимог до ОСОБА_5 (69104, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_4), публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7, ) відмовити.

Повне рішення складено 19.04.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова