РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

при секретарі Колено Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданою актом, який визнано неконституційним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що вона працювала на посаді судді та голови Дебальцевського міського суду Донецької області з 19.11.1984 року по 25.11.2015 року. На підставі Постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року, відповідно до ст.126 Конституції України, її було звільнено з посади судді Дебальцевського міського суду Донецької області у відставку. З 26.11.2015 року по теперішній час вона перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

На підставі положення абзацу першого підпункту 169.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України Слов`янське об`єднане управління ПФУ Донецької області, як податковий агент, щомісячно утримувало з її щомісячного довічного грошового утримання податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. За період з листопада 2015 року по лютий 2018 року включно розмір утриманого з неї податку з доходів фізичних осіб та військовий збір становить 72 391 грн. 35 коп.

Рішенням Конституційного суду України від 27.02.2018 року №1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Вважає, що на час дії пункт 164.2.19 статті 164 ПК України відбулось фактичне звуження змісту та обсягу її права на майно, зокрема, на набуте право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на що вона могла очікувати відповідно до норм законодавства, чинного на момент виникнення відповідних прав. Внаслідок здійснених відрахувань з листопада 2015 року по лютий 2018 року включно, вона отримувала щомісячне довічне грошове утримання у нижчому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з Державного бюджету України на її користь шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України матеріальну шкоду, завдану законом, який визнано неконституційним, у розмірі 72 391 грн. 35 коп.

У судове засідання сторони не з`явилась, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

01.02.2019 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву з якого слідує, що Державна казначейська служба України заперечує проти даного позову з тих підстав, що казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунку. Таким чином, Казначейство не є розпорядником коштів державного бюджету, визначених бюджетною програмою на виконання судових рішень, які знаходяться на єдиному казначейському рахунку. Кошторисом Казначейства не передбачено бюджетні асигнування на виконання судових рішень. Позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів з Державного бюджету України, однак Державна казначейська служба України за даним позовом жодного відношення до суті спору не має. (а.с.16-17).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 обіймала посади судді та голови Дебальцевського міського суду Донецької області в період з 19.11.1984 року по 25.11.2015 року.

На підставі Постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року, відповідно до ст.126 Конституції України, ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Дебальцевського міського суду Донецької області у відставку, про що було видано відповідне посвідчення № НОМЕР_3 (а.с.6)

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

За період з листопада 2015 року по лютий 2018 року включно Пенсійний фонд України, як податковий агент, утримав з пенсії позивача податок з доходів фізичних осіб та військовий збір у загальній сумі 72 395 грн. 35 коп. Вказане підтверджується Довідкою про нараховане і виплачене довічне грошове утримання з урахуванням відрахувань податку на доходи фізичних осіб та військового збору №33955/02 від 17.12.2018 року (а.с.8).

Підставою для утримання зазначених виплат стали зміни до абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, які були внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VІІ, за яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України. Закони та інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2018 від 27.02.2018 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз. 1 п.п.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що встановлення Верховною Радою України у законодавстві України оподаткування пенсій та зміни суми, з якої починається таке оподаткування, суперечить таким елементам конституційного принципу верховенства права, як правова визначеність, правова передбачуваність, правомірні очікування та справедливість, тому положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не відповідає частині першій статті 8 Конституції України.

Положення абз.1 пп.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України втратили чинність 27.02.2018 р. (з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Верховний Суд України у постанові №6-237цс16 від 18.05.2016 р. зазначив, що збитки полягають не в реальних втратах особи, яких вона зазнала або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права.

Отже, утримані з щомісячного довічного грошового утримання позивача кошти (податок з доходів фізичних осіб) з січня 2015 р. по лютий 2018 р. включно в розмірі 72 395 грн. 35 коп. є збитками в розумінні ст. 22 ч. 2 ЦК України.

Стаття 1175 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Згідно ст. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності (п. 35 п.п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845).

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди обґрунтований, в межах заявлених позовних вимог потрібно стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 72 391 грн. 35 коп. у відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Судові витрати у виді судового збору на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 22, 1175 ЦК України, ст. 25 БК України, Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2018 від 27.02.2018 р., ст.ст. 13, 77-79, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданою актом, який визнано неконституційним, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,) шляхом списання з відповідного рахунку Державної Казначейської служби України 72 391 (сімдесят дві тисячі триста дев`яносто одну) гривню 35 коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Воронков