У Х В А Л А

23.04.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді: Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши подання державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, за участю стягувача ОСОБА_3, боржника ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, за участю стягувача ОСОБА_3, боржника ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 до виконання зобовязань, покладених на нього згідно виконавчого листа №308/353/18, виданого 10.05.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження 56596100 з виконання виконавчого листа №308/353/18, виданого 10.05.2018 року про: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 33700грн. та 704,80грн. судового збору. Згідно відповіді №34712 МВС України на електронний запит №34712 від 14.11.2018 року транспортних засобів за боржником на зареєстровано. Згідно інформації №152547286 від 14.01.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухомого майна за боржником не зареєстровано та не перебуває у його власності. 13.06.2018 року, 17.09.2018 року та 19.12.2018 року на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Однак, боржник ОСОБА_4 не виклики жодного разу не зявився. На електронний запит Державною прикордонною службою України електронною відповіддю від 30.01.2019 року повідомлено про те, що ОСОБА_4 неодноразово перетинав державник кордон України. Таким чином, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. У звязку з чим, просить суд винести ухвалу, якою задовольнити дане подання.

Представник Ужгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в останнє судове засідання не зявився. А тому суд проводить розгляд такого клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

За змістом п. 3 розяснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

У відповідності до п.11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі не доведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобовязання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Так, обґрунтовуючи вказане подання, державний виконавець вказує на те, що 13.06.2018 року, 17.09.2018 року та 19.12.2018 року на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Однак, суд не може погодитися із вказаною обставиною, як належне обгрунтування факту ухилення боржника від виконання зобовязання з погашення боргу з тих підстав, що в підтвердження вказаної обставини державним виконавцем не зазначено та не додано жодного доказу про отримання боржником ОСОБА_4 повідомлення про явку до державного виконавця.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення подання державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, за участю стягувача ОСОБА_3, боржника ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів до апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5