Справа №2-2176/06
пр.№ 8/464/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Кравс С.В,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.05.2006 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.05.2006 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права власності. Заяву обґрунтовано тим, що вказаним рішенням суду визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на самочинно збудовані споруди на території будинковолодіння №29 на вул. Садибна у м. Львові, однак на даний час з'ясувались істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ОСОБА_2 на час розгляду справи. Так, зазначила, що до складу спадщини, яку отримала після смерті своєї матері, ОСОБА_6, не увійшло ряд майна, яке успадковане матір'ю після смерті батька ОСОБА_7 При цьому, інших спадкоємців у ОСОБА_6 не було, жодного майна ОСОБА_6 не відчужувала. Причиною таких відмінностей у спадковому майні є помилка, допущена державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2014, до якого в подальшому 17.12.2018 внесене відповідне виправлення. Крім цього, покликається на лист Міністерства юстиції України від 13.07.2018 та лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 05.09.2018, які стосуються необхідності внесення виправлень у зазначене свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що при ухваленні рішення суду від 05.05.2006 взято до уваги свідоцтво про право на спадщину без внесених виправлень, та таким чином площа позивачів була збільшена, а належна їй площа зменшена, що потягнуло за собою захоплення позивачами однієї з її кімнат будинку. У зв'язку з цим, просить суд заяву задовольнити та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви заперечив з підстав, що викладені у письмовому відзиві від 26.03.2019. Додатково зазначив, що вказана заявником обставина не є нововиявленою та дійсна площа була відома ОСОБА_2 на час розгляду справи. Також зазначив, що розмір загальної площі не впливає на вирішення спору, оскільки заявником ОСОБА_2 зазначено, що судом визнано за позивачами право власності на належну їй житлову кімнату, площа якої безумовно відноситься до житлової площі. Виявлену у свідоцтві про право на спадщину помилку вважає формальністю, яка не може бути підставою для перегляду судового рішення, ухваленого ще у 2006 році. Просив суд у задоволенні заяви відмовити.

Заявник, відповідач ОСОБА_2, її представник, адвокат ОСОБА_9, в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від адвоката ОСОБА_9 до судових засідань, що призначалися на 28.03.2019 та 16.04.2019, надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю у розгляді інших справ. Крім цього, в обох клопотаннях зазначено про бажання ознайомитися з матеріалами справи. Разом з тим, починаючи з 27.03.2019, тобто з дня подання першого клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволене, та до судового засідання від 16.04.2019 ні заявник, ні представник заявника до суду для ознайомлення з матеріалами справи не з'явилися. Підтвердження направлення відповіді на відзив до клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Враховуючи вимоги п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України, згідно з яким суд відкладає розгляд справи у випадку лише першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, суд вирішив розглядати заяву за відсутності заявника та її представника.

Позивач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Суд вирішив розглядати заяву за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали заяви та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.05.2006у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на ряд самочинно збудованих споруд на території будинковолодіння №29 на вул. Садибна у м. Львові. Вказане рішення суду набрало законної сили.

В подальшому Сихівським районним судом м. Львова до 2011 року за ініціативою, в тому числі і відповідача ОСОБА_2, розглядалися апеляційні скарги на рішення суду, питання щодо роз'яснення вищевказаного рішення, виправлення описки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач ОСОБА_2 такою обставиною вважає те, що державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 17.12.2018 внесено виправлення у видане ОСОБА_2 свідоцтво від 19.02.2004 про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6, та саме відповідно до такого виправлення було встановлено житлову площу будинку №29 на вул. Садибна у м. Львові 32,5 кв.м. та загальну площу 55,8 кв.м.

Також, як на докази, що підтверджують нововиявлені обставини, відповідач покликається на лист Міністерства юстиції України від 13.07.2018 та лист Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 05.09.2018, які стосуються необхідності внесення виправлення у зазначене свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів цивільної справи Сихівського районного суду м. Львова №2 2176/2006, ряд документів такої справи містять інформацію про те, що загальна площа будинку №29 на вул. Садибна у м. Львові становить саме 55,8 кв.м, а житлова 32,5 кв.м., зокрема: позовна заява (а.с.3-4), доповнення до позовної заяви (а.с.5), довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописки (а.с.10). Копію таких документів відповідач ОСОБА_2 отримала, що підтверджується її розпискою (а.с.15) та брала участь у розгляді справи.

Крім цього, та обставина, що відповідачу ОСОБА_2 заздалегідь до внесення нотаріусом виправлень у свідоцтво про право на спадщину було або могло бути відомо про те, що житлова площа будинку становила 32,5 кв.м, а загальна 55,8 кв.м, та про те, що державним нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину допущено помилку, випливає зі змісту апеляційної скарги від 18.05.2009 (а.с.78-80) та доданих до такої копії свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_7 (а.с.88), копії свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_6 (а.с.89), витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2003 (а.с.90), технічного паспорта (а.с.91-95); а також заперечення проти апеляційної скарги від 18.05.2010 (а.с.196-197), ухвали Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2011 (а.с.249-250).

Таким чином, про дійсні розміри житлової і загальної площі будинку та про допущену державним нотаріусом ОСОБА_8 помилку було або могло бути відомо відповідачеві ОСОБА_2 на час розгляду справи, а внесення нотаріусом лише у 2017 році у свідоцтво про право на спадщину відповідного виправлення не може вважатися нововиявленими обставинами відповідно до положень статті 423 ЦПК України.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.05.2006 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права власності відмовити та залишити вказане судове рішення в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.04.2019.

Суддя Дулебко Н.І.