Справа № 501/545/17
Провадження № 2/344/889/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чономорської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища, імені та по батькові, надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища, імені та по батькові, надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері, мотивуючи тим, що в період з 16.11.2013 року по 19.05.2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року, дитина проживає з позивачкою. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитині уже два роки, він не пам"ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки, за ці роки жодного разу його не бачив. З травня 2015 року позивачка разом із сином проживають з її батьками в приватному будинку. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою, дитиною та батьками склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині проводяться регулярні амбулаторні огляди, стан здоров"я задовільний. Позивачка з моменту народження сина та до сьогоднішнього часу здійснює нагляд за станом його здоров"я. Відповідачу ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі у його вихованні, що свідчить про фактичну можливість та не бажання виконувати свої батьківські обов"язки щодо дитини. Нехтування батькіськими обов"язками з боку відповідача, на думку позивачки, принижує гідність дитини та є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; змінити прізвище на прізвище матері «ОСОБА_1» та змінити ім»я і по батькові; надати дозвіл на реєстрацію дитини за місцем проживання матері.

Ухвалою суду від 07.11.2017 року справу передано за підсудністю з Іллічівського міського суду Одеської області до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а увалою Івано-Франківського міського суду від 02.02.2018 року - прийнято до провадження (а.с.54, 58).

Позивачка в судове засідання не з"явилася попередньо подала заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 106).

Відповідач в судове засідання не з'явився, 17.05.2017 року подав заперечення проти позову, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову, оскільки, він є безпідставним та необгрунтованим, не відповідає дійсним обставинам. Посилання позивачки в позовній заяві не відповідають дійсності, так як він ніколи не втрачав зв"язків із сином. Постійно дзвонив та цікавивився як росте та розвивається син, що йому необхідно. Періодично посилав кошти на утримання сина, що підтверджується копіями квитанцій. У зв"яку з потребою сина в оперативному втручанні, він домовився про проведення операції, про що повідомив позивачку, однак вона не захотіла розмовляти та не з"явилась на операцію. Жодної згоди щодо визначення місця проживання сина не надавав і не міг надати, так як умови проживання позивачки та сина є дуже поганими в порівнянні з житлом відповідача. Позивачка проживає в маленькому будинку, житловою площею 9 кв.м., де окрім них проживає ще 19 чоловік і жодних умов для сина немає, так як вони не мають навіть окремої кімнати. Крім цього, позивачка створює перешкоди в побаченні з сином та не займається його вихованням, а влаштуванням свого особистого життя (а.с.25-27).

Представник виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та надав до суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33, 34).

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 11.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Як вбачається із копії заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19.05.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №657 розірвано (а.с.8).

Відповідно до довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.03.2017 року №145 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Усього зареєстровано 19 осіб (а.с.10).

Актом комісії від 28.03.2017 року підтверджено, що умови проживання сім"ї ОСОБА_1 задовільні (а.с.11).

Згідно довідки про неотримання аліментів від 09.03.2017 року №02-19/В 23/2509 виданої начальником Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4, громадянці ОСОБА_1, вбачається що вона не отримує аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року згідно з виконавчим листом №501/4346/15-ц, який видано Іллічівським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму (а.с.12).

Відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Міський голова ОСОБА_5 надав Іллічівському міському суду Висновок виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування від 19.05.2017 року №1-17-418 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до висновку встановлено, що заочним рішенням Іллічівського міського суду від 19.05.20107 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 розірвано. Малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір"ю. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 разом з двома дітьми - сином ОСОБА_3 і сином ОСОБА_7, 2008 р.н., проживають в АДРЕСА_1. За матеріалами справи відомо, що відповідач з 2015 року за даною адресою не проживає, аліменти на утримання сина не сплачує. На запрошення служби у справах дітей, направлене за місцем його проживання, відповідь не одержана. У відповідності до п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Позивачка не надала підтверджень винної поведінки батька дитини щодо його невиконання батьківських прав. На підставі викладеного, у відповідності до ч.5 ст. 19 СК України виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на розсуд суду при умові надання доказів безпідставного невиконання відповідачем батьківських обов"язків (а.с.33, 34).

Однак, позивачкою не надано суду доказів безпідставного невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зокрема, позивачка зазначає, що з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносини, а саме з травня 2015 року, дитина проживає з позивачкою, та що відповідач не заперечував щодо визначення місця проживання дити з позивачкою.

Однак, доказів вищенаведеного позивачкою не надано, крім цього, відповідач в письмовому заперечнні вказує, що згоди на визначення місця проживання сина не давав, про розірвання шлюбу дізнався із заяви про позбавлення батьківських прав.

Також відповідач вказує на незадовільні умови проживання його сина, так як у житловому будинку зареєстровано 19 осіб, що підтверджується і довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.03.2017 року №145.

Що стосується Акту від 28.03.2017 року, складеного комісією в складі: головного спеціаліста сільської адміністрації ОСОБА_8, представника вуличного комітету села ОСОБА_9, представника вуличного комітету ОСОБА_10, в якому зазначено, що умови сім"ї ОСОБА_1 задовільні, то суд не бере його до уваги, оскільки, в ньому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1, проживає гр.ОСОБА_1, 1983 р.н. З нею постійно проживають діти ОСОБА_7, 2008 р.н., ОСОБА_3, 2015 р.н. (а.с.11), в той час як в матеріалах справи міститься довідка про реєстрацію за вказаною адресою 19 осіб (а.с.10), а відповідач зазначає, що будинок в якому проживає позивачка житловою площею 9 кв.м.

У Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування від 19.05.2017 року №1-17-418, немає жодних даних щодо обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім цього, відповідачем надано суду копії грошових переказів (а.с. 29-31), які свідчать про участь відповідача в матеріальному забезпеченні свого сина, а також довідку обласної дитячої клінічної лікарні від 05.05.2017 року виданої ОСОБА_3, з якої вбачається, що мати 14.07.2015 року на операцію з приводу лівобічного крипторхізму не з"явилася (а.с.28), що свідчить про те, що відповідач цікавиться станом здоров"я свого сина.

На підставі вищенаведеного, з врахуванням того, що судом не здобуто доказів безпідставного невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Що стосується позовної вимоги про зміну прізвища дитини на прізвище матері «ОСОБА_1» та зміну імені і по батькові, то вона також до задоволення не підлягає, оскільки, визначення прізвища, імені по батькові дитини перебачено ст.ст. 145-147 СК України, а зміна прізвища та по батькові - ст.ст. 148, 149 СК України.

Однак, із матеріалів справи судом не встановлено жодних підстав, наведених у вищевказаних правових нормах, для зміни прізвища, імені та по батькові дитини.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Однак, позивачкою не надано суду доказів того, що вона зверталась до відповідача із питанням щодо реєстрації їхнього сина за її місцем проживання та останній не надав такої згоди. А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері є передчасною, а отже, до задоволення не підлягає.

А тому, позовні вимоги про про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища, імені та по батькові, надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері є не обґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 145-149, 164, 180-183, 191 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чономорської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища, імені та по батькові, надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання матері - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 18.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.