Постанова

Іменем України

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 753/11966/16-ц

провадження № 61-35879св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року у складі колегії суддів:

Болотова Є. В., Білич І. М., Поліщук Н. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_9, про визнання договорів недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що 18 липня 2013 року та 05 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено договори індивідуального довірчого управління капіталом, відповідно до яких

ОСОБА_4 передала ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму

52 500,00 доларів США, а ОСОБА_9 зобов'язувався перевести вказані кошти на торгівельний рахунок з виплатою ОСОБА_4 за користування наданими грошовими коштами щомісячної грошової винагороди в розмірі 65 % та у розмірі 80 % відповідно до укладених договорів.

ОСОБА_4 вважає, що його права на передані грошові кошти були порушені, оскільки вони є спільним майном їх подружжя з ОСОБА_4

ОСОБА_4 визнати недійсними договори індивідуального довічного управління капіталом від 18 липня 2013 року та від 05 серпня

2013 року, які укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року скасовано та увалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі в якості відповідача

ОСОБА_9 Апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду, позбавлений процесуальної можливості вчиняти такі дії.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

12 травня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 12 жовтня 2017 року та задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що такі дії апеляційного суду є суб'єктивними і до повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України не відносяться. Апеляційним судом встановлювались зовсім інші факти, а ніж ті, які були заявлені позивачем.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2018 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Дарницького районного суду міста Києва.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи:

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18 липня 2013 року та 05 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено договори індивідуального довірчого управління капіталом, відповідно до яких

ОСОБА_4 передала ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму

52 500,00 доларів США, а ОСОБА_9 зобов'язувався перевести вказані кошти на торгівельний рахунок з виплатою ОСОБА_4 за користування наданими грошовими коштами щомісячної грошової винагороди в розмірі 65 % та у розмірі 80 % відповідно до укладених договорів.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_4 просив визнати недійсними договір індивідуального довірчого управління капіталом від 18 липня

2013 року, та договір індивідуального довірчого управління капіталом

від 05 серпня 2013 року.

Вищенаведені договори укладені з однієї сторони - ОСОБА_4, а з

іншої - ОСОБА_9

При пред'явленні особою, яка не є стороною правочинів, позову про визнання цих договорів недійсними, відповідачами в справі повинні бути сторони вказаних договорів.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення по справі, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем неправильно визначено суб'єктний склад учасників справи, що унеможливило розгляд справи по суті, а суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду позбавлений процесуальної можливості здійснювати заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня

2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська