Справа № 486/469/19
Провадження № 2/486/319/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

головуючого судді - Франчук О. Д.

при секретарі Деменко К.Л.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Величко Т.В ., представника третьої особи Левицького І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ

13.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до КП «ЖЕО» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 . 25.10.2018 року через скритий дефект трубопроводу опалення на горищі її квартира була затоплена.

Внаслідок затоплення у квартирі були пошкоджено: шпалери, плитка, шви на гіпсокартоні, жовті сліди від затікання на стінах, також пошкоджені меблі, вхідні двері та люстра. Згідно висновку незалежної оцінки вартості заподіяного збитку загальна сума збитків становить 105561,00 грн., з них 62075 грн - збитки, заподіяні безпосередньо житловому приміщенню, 43486 грн. - збитки через пошкодження меблів та предметів домашнього вжитку.

Балансоутримувачем будинку є КП «ЖЕО», проте підприємство відмовило позивачу у задоволенні претензії, посилаючись на відсутність вини. В зв`язку з цим позивач просила стягнути з КП «ЖЕО» суму збитків, заподіяних залиттям квартири та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що відповідач безпосередньо несе відповідальність перед мешканцями будинку, тоді як третя особа згідно договору відповідає лише перед КП «ЖЕО».

Представник відповідача КП «ЖЕО» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що КП «ЖЕО» діє на підставі рішень виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради згідно із затвердженим переліком послуг, із затвердженим графіком періодичності надання послуг, а також на момент залиття квартири на підставі договору, за яким відповідальність за мережі теплопостачання несе КП «ТВКГ». Також посилався на те, що прихований дефект трубопроводу неможливо було передбачити, а тому це є правовим випадком, де відсутня вина.

Представник третьої особи КП «ТВКГ» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору (а.с.14-16) та проживає у ній згідно довідки про склад сім`ї (а.с.9). Позивач є споживачем послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, що надаються КП «ЖЕО», на підставі укладеного договору (а.с.82).

25.10.2018 року квартира позивача була залита, причиною залиття став прихований дефект трубопроводу опалення діаметром 32 мм, заізольованого теплоізоляцією, на горищі, про що у той же день був складений акт відповідальними працівниками КП «ТВКХ». Згідно цього акту внаслідок залиття у квартирі були зіпсовані підлога, стеля та частково стіни у залі, кухні, двох спальнях, ванній кімнаті та коридорі (а.с.10). На підставі акту КП «ТВКГ» 30.10.2018 року була проведена перевірка стану квартири працівниками КП «ЖЕО», про що складений відповідний акт (а.с.11). Згідно цього акту у квартирі виявлені такі наслідки залиття: у коридорі жовті сліди від затікань на стелі площею 1,1 кв.м. та на вінілових шпалерах площею 2,2кв.м., на кухні на фальшстелі розійшлися шви довжина 2,0 м, на вінілових шпалерах, які відстали від стін на площі 1,8 кв.м., розійшлися стики довжиною 5,0 м, відстала плитка в робочій зоні на площі 0,8 кв.м., у прихожій та гостиній кімнаті жовті сліди на підвісній стелі з гіпсокартону, на вінілових шпалерах 18 м. розійшлися стики, відклеїлося 1,8 кв.м., жовто-коричневі сліди на 13,0 кв.м., у спальнях розійшлися по стикам та відклеїлися шпалери довжиною 21 та 19 м, площею 3,2 та 1,6 кв.м.

Позивач замовила незалежну оцінку вартості заподіяного збитку та на її підставі 02.01.2019 року направила до КП «ЖЕО» претензію про відшкодування завданої шкоди (а.с.50). КП «ЖЕО», посилаючись на виконання рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради щодо встановлення тарифів та періодичності надання послуг, запропонувало звернутися за вирішенням питання до КП «ТВКГ» (а.с.51)

З документів, наданих представником відповідача вбачається, що між КП «ЖЕО» та КП «ТВКГ» 01.01.2018 року був укладений договір про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації (а.с.73). Згідно цього договору виконавець КП «ТВКГ» несе відповідальність за збереження, обслуговування та використання внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення, замків та ключів від підвальних та горищніх приміщень, матеріальних ресурсів. Договір був підписаний з протоколом розбіжностей, де було зазначено, що у виконавця відсутні ключі від горищних приміщень (а.с.78). Договір діяв до 19.11.2018 року включно (а.с.84), відповідно до п.2.1.8, 2.2.2 договору замовник як балансоутримувач контролює та приймає обсяг та якість робіт по кожному будинку окремо, розглядає та підписує акти виконаних робіт. Таким чином балансоутримувач є відповідальною особою.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Кожна сторона, у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них. Суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р.)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди. Викладене повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 638/9035/16-ц від 08.05.2018р., згідно якої саме відповідач повинен довести, що шкоди завдано не з його вини, оскільки законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди.

Таким чином позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують вину балансоутримувача КП «ЖЕО» у залитті квартири, тоді як самим відповідачем надані: акт технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання (а.с.81), паспорт готовності до роботи в опалювальний період (а.с.85), згідно яких КП «ЖЕО» як балансоутримувач прийняли від КП «ТВКГ» роботи по забезпеченню функціонування мереж тепловодопостачання у задовільному стані. Тобто відповідачем не доведена відсутність його вини у завданні шкоди.

Суд дослідив надану позивачем незалежну оцінку вартості заподіяного збитку (а.с.18-47) як письмовий доказ, дійшов висновку про належність та допустимість такого доказу, тим більше, що сторонами розмір заподіяної шкоди не оспорювався, клопотання про призначення експертизи для встановлення суми збитків не заявлялося.

Суд, оцінюючи в сукупності усі надані докази, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини стосовно того, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також у відповідності до вимог ч.2 ст.137 розподілу між сторонами підлягають разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1055,61 грн. та документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» на користь ОСОБА_1 заподіяну шкоду в сумі 105561 (сто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня, судовий збір в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 61 копійка та витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, а всього 108 616 (сто вісім тисяч шістсот шістнадцять тисяч) 61 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.Д. Франчук