РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «Приват Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця ОСОБА_5.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.09.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5 було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Заборгованість станом на дату смерті склала 17 938,86 грн., а також тим, що 10.12.2007 року між вказаними сторонами було укладено Кредитний договір № ROHPAE000014403, заборгованість за яким на дату смерті склала 9 278,35 дол. США.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, вказав, що позивачем пропущено строк на пред'явлення вимоги до спадкоємців та не доведено факт прийняття спадщини відповідачами та обсягу спадкового майна. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено що 04 вересня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_5 було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Також, 10 грудня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_5 було укладено договір № ROHPAE000014403 отримав кредит у розмірі 4 549,33 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.12.2010 року.

12 червня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 176810.

Позивачем до матеріалів позовної заяви додано постанову про закінчення виконавчого провадження № 49084924 від 22.02.2016 року, складену державним виконавцем ВДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_6, яка містить посилання на отримання державним виконавцем інформації про смерть Боржника за вказаним виконавчим провадженням ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 176810, яке надійшло до відділу ДВС Рівненського МУЮ.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» будучи стягувачем за виконавчим провадженням № 49084924, дізнався або повинен був дізнатися про факт смерті ОСОБА_5, після винесення вказаної вище постанови від 22.02.2016 року.

11.05.2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» було направлено претензію кредитора в ОСОБА_7 державну нотаріальну контору.

18.05.2017 року позивачем було отримано відповідь Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа до майна ОСОБА_5 не заводилась.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, з листом-претензією до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори позивач звернувся лише 11.05.2017 року, а з позовом до суду 25 жовтня 2018 року.

Оскільки жодна із вказаний дій позивача не була вчинена у строки, встановлені частиною другою статті 1281 ЦК України, позивач, як кредитор спадкодавця ОСОБА_5, враховуючи вимоги частини четвертої статті 1281 ЦК України, позбавився права вимоги до ОСОБА_4, ОСОБА_1

Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред»явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до чч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ПАТ КБ "ПриватБанк", пред"являючи позов про стягнення боргу з ОСОБА_4, ОСОБА_1, не надав суду жодних доказів, відомостей щодо прийняття відповідачами спадщини, складу спадкового майна, його вартості або оцінки, з обґрунтованим клопотаннями про витребування вказаних доказів не звертався.

Оскільки позивачем, не було надано документальних підтверджень щодо наявності спадкового майна, одержаного у спадщину, та його вартість, то у суду відсутні законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно наданих доказів встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 понесено витрати на оплату правничої допомоги 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача 3 000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до реально затраченого часу на підготовку документів та участь в судових засіданнях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 625, 549-552, 1050, 1054, 1056, 1218, 1219, 1220, 1267-1269, 1281, 1282, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" (м. Дніпро, , р/р 3111, МФО 305299) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі гривень) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_8