РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В. Трейд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20 серпня 2018 року ТОВ «І.В. Трейд» звернулося в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Товариство як забудовник до моменту передачі будинку Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку чи іншій обслуговуючій організації надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території та надає комунальні послуги мешканцям будинку на підставі договору № 70 від 31 жовтня 2016 року «Про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та надання комунальних послуг».

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує умови договору в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 14895 гривень 19 копійок.

07 листопада 2017 року товариство направило відповідачу претензію № 279 з вимогою сплатити кошти, але останній кошти не сплатив, а сума заборгованості збільшилася.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14895 гривень 19 копійок, 3147 гривень 59 копійок пені, три проценти річних у розмірі 331 гривні 61 копійки та інфляційні втрати в розмірі 874 гривень 37 копійок.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 97-112).

Посилається на те, що ТОВ «І.В. Трейд» за Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не є ні виконавцем, ні виробником житлово-комунальних послуг, тому не має права ставити питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Зазначає, що сторони не укладали договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Позивач не надавав йому необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо, яку зобов'язаний надавати виконавець/виробник житлово-комунальних послуг. Також не надано інформації про те, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, сформовані і затверджені центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Додаток № 1 до договору № 70 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг від 31 жовтня 2017 року відсутній. Позивачем додано до позовної заяви додаток № 1 до договору про компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг № 1 від 31 жовтня 2016 року. З назви цього додатку вбачається, що він є додатком до іншого договору з іншим номером - № 1 (а не № 70) та має іншу назву. Відповідач не отримував від ТОВ «І.В. Трейд» жодного з доданих до позовної заяви рахунків на оплату. У жодному з рахунків не визначено чітко й коректно ні договору, за яким такі послуги надаються, ні конкретних видів житлово-комунальних послуг, які йому надані.

Позивач направив до суду відповідь на відзив (а.с. 145-148).

Зазначає, що по факту в рахунках на оплату вказано відшкодування витрат, а не надання комунальних послуг, як зазначає відповідач. У додатку № 1 до договору № 70 від 31 жовтня 2016 року допущена технічна помилка, вказано до «Договору № 1». Правильно вважати додаток № 1 до договору № 70 від 31 жовтня 2016 року - це стандартний перелік послуг для всіх мешканців. Дата оформлення права власності на квартиру не впливає на дату початку нарахування витрат, адже обов'язок по утримані майна починається з моменту отримання майна по Акту приймання-передачі від 23 вересня 2016 року, який підписаний відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Нарахування відшкодування витрат розпочалося значно пізніше ніж був підписаний Акт - з січня 2017 року. Відповідно до п. 2.6. договору № 70 від 31 жовтня 2016 року в разі не отримання рахунку споживачем до 15 числа, він має право звернутись до бухгалтерії забудовника за рахунком. У разі якщо споживач не звернувся до зазначеної дати до забудовника для отриманням рахунку, вважається, що він рахунок отримав та зобов'язаний його оплатити. Відповідач не звертався до бухгалтерії з заявами про неотримання рахунків, він умисно їх не сплачує, а позивач щомісяця їх вкладає у скриньку квартири.

Відповідач подав до суду заперечення (а.с. 158-162).

Вказує, що 11 жовтня 2018 року було надано відповідь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 050/21-6959. У відповіді зазначено, що TOB «І.В. Трейд» не надавало до Департаменту економіки та інвестицій розрахункових та підтвердних документів для встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої і холодної води, водовідведення, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку за адресою: вул. Солом'янська, 20-А. Враховуючи зазначене, тарифи на ці послуги TOB «І.В. Трейд» розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не затверджені.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 травня 2015 року між ТОВ «І.В. Трейд» та ОСОБА_1 укладено договір № 36 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 149-154).

23 вересня 2016 року між ТОВ «І.В. Трейд» та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі об'єкту нерухомості (квартири) (а.с. 155).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 09 червня 2017 року права власності (а.с. 116).

Згідно з частинами 1-3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

31 жовтня 2016 року між ТОВ «І.В.Трейд» (забудовник) та ОСОБА_1 укладено договір № 70 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг (а.с. 43-47).

За умовами цього договору, споживач зобов'язується пропорційно площі квартири компенсувати загальні витрати забудовника на утримання будинку та прибудинкової території і відповідно до показників приладів обліку компенсувати витрати забудовника на водопостачання, теплопостачання та постачання електроенергії в квартиру споживача по тарифам, за якими ці послуги отримує забудовник (п. 1.1.).

Примірний перелік витрат забудовника на утримання будинку, які компенсує споживач, додається до даного договору, та є додатком № 1 до даного договору (п. 1.3.).

Компенсація споживачем витрат забудовника здійснюється з моменту підписання даного договору та до моменту передачі будинку на баланс створеного співвласниками будинку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку або на баланс управителю багатоквартирного будинку визначеного співвласниками будинку відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (п. 1.4.).

Споживач також має компенсувати додаткові витрати забудовником, а саме - підняття будівельних матеріалів з окремим запуском ліфтів, вивіз будівельного сміття тощо (п. 1.5.).

Згідно з п 2.1. договору розмір щомісячної компенсації за надані послуги встановлюється пропорційно площі квартири відносно загальної площі будинку, а за спожиту гарячу та холодну воду, каналізацію, теплопостачання відповідно до показників приладів обліку за тарифами встановленими для забудовника. Розрахунок вартості послуг встановлюється в додатку № 1 до договору. Компенсація сплачується споживачем не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим (п. 2.3.).

За умовами пунктів 2.5., 2.6. договору компенсація вноситься на розрахунковий рахунок вказаний в рахунку, який складається забудовником та вручається споживачу шляхом вкладання до поштової скриньки його квартири до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Рахунок може бути вручений особисто. У разі не отримання рахунку споживачем до 15 числа, він має право звернутися до бухгалтерії забудовника за рахунком, а в разі, якщо споживач не звернувся до зазначеної дати до забудовника для отримання рахунку, вважається, що він рахунок отримав та зобов'язаний його оплатити.

У п. 4.1.2. договору визначено, що споживач несе відповідальність згідно з законом, зокрема, за несвоєчасне внесення компенсації за отримані послуги - шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення сплати грошових коштів, від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

Зазначений договір підписаний споживачем ОСОБА_1 без будь яких зауважень чи застережень.

Також ОСОБА_1 підписав додаток № 1 до договору про компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг № 1 від 31 жовтня 2016 року, в якому визначено розрахунок вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1, а також утримання служби консьєрж та охорони (а.с. 48-49).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує умови укладеного між сторонами договору, тому утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню, а також підлягають стягненню пеня, 3 проценти річних та інфляційні втрати.

З акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01 січня 2017 року по 30 липня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14895 гривень 19 копійок (а.с. 68).

Відповідач посилається на те, що ТОВ «І.В. Трейд» за Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не є ні виконавцем, ні виробником житлово-комунальних послуг, тому не має права ставити питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, TOB «І.В. Трейд» не звертається з позовом про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а заявляє вимоги про стягнення коштів, нарахованих на підставі договору № 70 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг.

Також не є підставою для відмови в задоволенні позову й посилання відповідача на відсутність додатку до договору № 70 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг від 31 жовтня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підписав додаток № 1 до договору про компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг № 1 від 31 жовтня 2016 року.

Позивачем у відповіді на відзив зазначено, що в додатку № 1 до договору № 70 від 31 жовтня 2016 року допущена технічна помилка, вказано до «Договору № 1». Правильно вважати додаток № 1 до договору № 70 від 31 жовтня 2016 року.

Стороною відповідача не надано доказів про укладення іншого договору про компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг під № 1 від 31 жовтня 2016 року, тому суд вважає підтвердженим допущення технічної помилки в номері договору від 31 жовтня 2016 року.

Належність вручення та отримання відповідачем рахунків підтверджується умовами п. 2.6. договору № 70 від жовтня 2016 року. Цим пунктом визначено, що у разі не отримання рахунку споживачем до 15 числа, він має право звернутися до бухгалтерії забудовника за рахунком, а в разі, якщо споживач не звернувся до зазначеної дати до забудовника для отримання рахунку, вважається, що він рахунок отримав та зобов'язаний його оплатити.

Також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог посилання відповідача на те, що тарифи на послуги TOB «І.В. Трейд» розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не затверджені.

TOB «І.В. Трейд» не заявляє вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Вимоги позивача ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору.

Так, у п. 1.1. цього договору визначено, що споживач зобов'язується пропорційно площі квартири компенсувати загальні витрати забудовника на утримання будинку та прибудинкової території і відповідно до показників приладів обліку компенсувати витрати забудовника на водопостачання, теплопостачання та постачання електроенергії в квартиру споживача по тарифам, за якими ці послуги отримує забудовник.

З матеріалів справи вбачається, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором утворилася заборгованість у розмірі 14895 гривень 19 копійок.

Навелений стороною позивача розрахунок заборгованості відповідає вимогам закону.

Відповідачем, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, не надано власного розрахунку з обґрунтуванням його правильності та повноти.

Ґрунтуються на законі й вимоги позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 4.1.2. договору споживач несе відповідальність згідно з законом, зокрема, за несвоєчасне внесення компенсації за отримані послуги - шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення сплати грошових коштів, від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

Позивачем нараховано пеню за період з 21 лютого 2017 року по 08 серпня 2018 року в розмірі 3147 гривень 69 копійок (а.с. 5-42).

Відповідачем заява про застосування строку позовної давності до такої вимоги не подавалася, не надавався й власний розрахунок пені, тому суд, перевіривши розрахунок, вважає, що він відповідає вимогам закону.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку, який також не спростований відповідачем, вбачається, що три проценти річних становлять 331 гривню 61 копійку, а інфляційні витрати - 874 гривні 37 копійок (а.с. 5-42).

За таких обставин, вимоги позивача знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1762 гривні судового збору.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

29 листопада 2017 року між Адвокатським бюро «Титикало та партнери» та ТОВ «І.В. Трейд» укладено договір № 32 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське бюро приймає на себе зобов'язання надати правову допомогу клієнту, а саме: підготовка заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості витрат на утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг (боржник - ОСОБА_1) та або підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості перед ТОВ «І.В. Трейд» та представництво інтересів в судах усіх рівнів (а.с. 79-81).

У додатку до договору (а.с. 82) визначено, що гонорар адвоката становить 1500 гривень (а.с. 82).

14 грудня 2018 року ТОВ «І.В.Трейд» на виконання умов договору сплачено адвокатському бюро «Титикало та партнери» 1500 гривень за надання правничої допомоги, що підтверджується платіжним дорученням № 2411 від 14 грудня 2017 року (а.с. 84)

Разом з тим, у порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України стороною позивача не подано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За таких обставин, витрати на правову допомогу з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Крім того, суду не надано доказів, що особа, яка безпосереднього надавала правову допомогу є адвокатом, оскільки договір про надання правової допомоги укладений не з конкретним адвокатом, а з Адвокатським бюро «Титикало та партнери».

Керуючись статтями 6, 526, 610, 625, 626, 627 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, н.п. 54, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, н.п. 54, ) заборгованість в розмірі 14895 гривень 19 копійок, 3147 гривень 59 копійок пені, три проценти річних у розмірі 331 гривні 61 копійки, інфляційні втрати в розмірі 874 гривень 37 копійок та 1762 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: