Провадження № 2/641/1808/2019 Справа № 641/5630/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді- Чайка І.В.,

за участю секретаря - Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/5630/19 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 60502, 89 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2016 року між АТ « СК « АХА Страхування » ( в подальшому було змінено назву на - ПрАТ « СК « АРКС») та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № НОМЕР_3, згідно якого АТ « СК « АХА Страхування » взяло на себе зобов`язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час ДТП. Так, 28.02.2017 року в м. Харкові по вул. Клочковській сталася дорожньо-транспорта пригода за участю транспортних засобів « DAF» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача по справі та автомобілем «Ford» д/н НОМЕР_2 , в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб « Ford» д/н НОМЕР_2 . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року, відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП, тобто у скоєнні вищевказаного ДТП. Відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № НОМЕР_3 від 10.02.2016 року та на підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту, інших зібраних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу в розмірі 60502,89 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу понесені матеріальні збитки, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року провадження по вищевказаній справі було відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов до суду не подав.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Відповідно до ч.1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України « Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією)

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності)

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( Далі - Закон) Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2016 року між АТ « СК « АХА Страхування» ( в подальшому було змінено назву на - ПрАТ « СК « АРКС» ) та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № НОМЕР_3, згідно якого АТ « СК « АХА Страхування » взяло на себе зобов`язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час ДТП.

28.02.2017 року в м. Харкові по вул. Клочковській сталося дорожньо-транспорта пригода за участю транспортних засобів « DAF» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача по справі та автомобілем «Ford» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб «Ford» д/н НОМЕР_2 , а також водій вказаного автомобіля ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, що виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року, відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП, тобто у скоєнні вищевказаного ДТП.

Із заявою про настання вищевказаного ДТП, що має ознаки страхового випадку, до позивача звернувся ОСОБА_5 , однак відомостей чи є вказана особа власником пошкодженого автомобіля, чи учасником ДТП позивач суду не надав.

Також до позивача звернулася ОСОБА_6 із заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування, в якій зазначено, що остання є постраждалою особою .

Згідно платіжного доручення № 344 923 від 22.06.2017 року позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 60502,89 грн. саме ОСОБА_6 .

Однак матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей, що ОСОБА_6 є постраждалою особою у вищевказаному ДТП та має право на отримання страхової виплати.

Крім того, відповідач по справі є найманим працівником( перевезення вантажів автотранспортом ) фізичної особи- ОСОБА_2 , що підтверджується трудовим договором між працівником та фізичною особою від 27.09.2016 року .

Вказаний договір є безстроковим та укладений на невизначений строк.

Автомобіль « DAF» д/н НОМЕР_1 , яким відповідач керував під час ДТП, належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, враховуючи вказані норми ЦК України, суд приходить до висновку , що позов пред`явлений до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку , що позов задоволення не підлягає, оскільки не ґрунтується на доказах, є не законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - залишити без задволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія « АРКС» , юридична адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- в матеріалах справи відсутній .

Повний текст рішення по справі складено 24 вересня 2019 року.

Суддя: І. В. Чайка