КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6517/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУРУС 8», ОСОБА_3 про визнання дій щодо ненадання інформації незаконними, зобов'язання надати інформацію, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУРУС 8» (далі - ТОВ «ТАУРУС 8»), ОСОБА_3 про визнання дій щодо ненадання інформації незаконними, зобов'язання надати інформацію, відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син ОСОБА_4, після смерті якого вона, а також його дружина ОСОБА_3 і син ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом набули частки у статутному капіталі ТОВ «ТАУРУС 8». Вона має право на отримання інформації щодо коштів, вкладених у ці підприємства, та щодо діяльності суб'єкта господарювання. 06 липня 2017 року вона звернулася до керівника ТОВ «ТАУРУС 8» ОСОБА_3 із заявою про надання фінансової інформації щодо діяльності ТОВ «ТАУРУС 8», проте листом від 13 липня 2017 року у наданні такої інформації їй відмовлено. ОСОБА_2 просила визнати дії відповідачів незаконними в частині відмови у наданні фінансової інформації по листу ОСОБА_2 від 06 липня 2017 року щодо отримання суми збитків по ТОВ «ТАУРУС 8»; зобов'язати відповідачів надати їй фінансову інформацію, яка витребовувалася 06 липня 2017 року. Також просить стягнути з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення її позову, оскільки ОСОБА_3 не є керівником ТОВ «ТАУРУС 8». Суд неправильно застосував норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ст. 16 ЦК України, а також безпідставно залучив до участі в справі як представника товариства особу, яка не мала належних повноважень.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 1 березня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Відповідачка ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник ТОВ "ТАУРУС 8" не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який був єдиним засновником ТОВ «ТАУРУС 8».

Спадкоємцями ОСОБА_4 є його мати - позивачка ОСОБА_2, його син - ОСОБА_5 та дружина - ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_4 Шостою київською державною нотаріальною конторою було відкрита спадкова справа.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 лютого 2013 року та 26 листопада 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 успадкували по 1/6 частки в статутному капіталі ТОВ «ТАУРУС 8».

17 січня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до ТОВ «ТАУРУС 8» із заявою про звільнення за власним бажанням із займаної посади директора цього товариства. Наказом ТОВ «ТАУРУС 8» від 17 січня 2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади директора товариства.

Листом від 06 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 як директора ТОВ «ТАУРУС 8», в якій зазначила, що керівництво товариства здійснюється неефективно та не в інтересах засновників, просила надати письмові пояснення в яких зазначити обставини завданих збитків по ТОВ «ТАУРУС 8» за період з 13 квітня 2013 року в розрізі місяців і років (а.с. 8).

Листом від 13 липня 2017 року ОСОБА_3 повідомила, що вимоги ОСОБА_2 до неї є безпідставними (а .с. 9).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно з ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариства, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Відповідно до положень ст. 116 ЦК України, ст. 88 ГК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом, а також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Пунктом 9.4 Статуту ТОВ «ТАУРУС 8» визначено, що при реорганізації юридичної особи - учасника товариства або у зв'язку із смертю громадянина - учасника товариства, правонаступники або спадкоємці відповідно мають переважне право вступу до товариства.

Згідно з п. 36 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», визначено, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства (пункт "г" частини першої статті 10 Закону про господарські товариства, стаття 116 ЦК частина перша статті 88 ГК) є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання відповідної інформації.

Господарське товариство зобов'язане надавати учаснику (акціонеру) на його вимогу лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства, якщо інше не передбачено установчими документами товариства. Зі змісту статті 9 Закону України від 2 жовтня 1992 р. N 2657-XII "Про інформацію" суди не вправі зобов'язувати товариство надати інші документи про діяльність товариства, оскільки це є незаконним втручанням у внутрішню господарську діяльність товариства.

При цьому, в постанові від 27 лютого 2019 року ВеликаПалата Верховного Суду вказала, що аналізу положень статей 82, 83 ГК України, статей 143-145 ЦК України, статей 51, 52, 58, 59 Закону України «Про господарські товариства», статей 6, 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вбачається, що прийняття рішення про зміну складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить до виключної компетенції його вищого органу, а зміни до статуту, пов'язані зі зміною складу учасників такого товариства, підлягають державній реєстрації із внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі наданих сторонами доказів суд установив, що вищий орган ТОВ «Таурус 8» не приймав рішень про зміну складу його учасників у зв'язку зі смертю засновника (учасника) товариства ОСОБА_4 і вступу до нього спадкоємців ОСОБА_3, ОСОБА_2 та про внесення відповідних змін до статуту цього товариства. У матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації таких змін. Відтак, позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 не набули статусу учасників ТОВ «ТАУРУС 8».

Встановлені обставини є обов'язковим для суду апеляційної інстанції.

Також судом встановлено, заява ОСОБА_2 від 06 липня 2017 року була адресована ОСОБА_3 як директору ТОВ «ТАУРУС 8». Проте, згідно наказу ТОВ «ТАУРУС 8» від 17 січня 2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади директора ТОВ «ТАУРУС 8».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дії відповідачів незаконними в частині відмови у наданні інформації по листу від 06 липня 2017 року щодо отримання суми збитків по ТОВ «ТАУРУС 8», зобов'язання відповідачів надати їй інформації, яка витребовувалася 06 липня 2017 року та стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.