Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 459/28/11-ц

провадження № 61-13513св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2011 року у складі судді Рак Л. С. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року у складі суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Червонограджитлокомунсервіс»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2008 року комунальне підприємство «Червонограджитлокомунсервіс» (далі - КП «Червонограджитлокомунсервіс») звернулося до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість, що утворилася станом на 25 червня 2010 року у розмірі 11 884 грн 44 коп., посилаючись на те, що відповідачі несвоєчасно вносять платежі за надані їм послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і теплову енергію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що вказана позивачем заборгованість не підлягає стягненню з відповідачів, оскільки договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та опалення між сторонами не укладався.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд переглядав справу неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що матеріалами справи стверджується, що позивачем поставлено вимогу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак питання щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) останнім не ставилось. В доповненні до позовної заяви позивачем вказано, що згідно з наказами підприємства нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включало в себе і нарахування за опалення, однак до справи таких наказів не додано, а додано лише накази щодо тарифів та початку опалювального сезону за 2005-2009 роки. Також матеріалами справи стверджується, що позивачем крім довідок про нарахування та оплату, з яких не вбачається складових боргу та загальної суми такого, суду першої інстанції не подано жодного доказу на підтвердження виникнення заборгованості. Доданими відповідачами доказами стверджується проведення оплати квартплати згідно з поданими рахунками. Апеляційному суду не подано жодного доказу для проведення розрахунку, який би підтверджував період утворення заборгованості за опалення та розмір, а також складові боргу. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявність боргу за опалення в сумі 11 884 грн 44 коп., у зв?язку з чим суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті та ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову. Оскільки судом правильно по суті вирішено спір, помилкове посилання суду першої інстанції на відсутність договірних відносин не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, КП «Червонограджитлокомунсервіс» просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд не дослідив докази на підтвердження підстав позову, зокрема: довідки про нарахування та сплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, накази підприємства щодо додаткового нарахування плати в опалювальний період, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, рахунки на оплату комунальних послуг, квитанції про часткову оплату послуг, рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради про встановлення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Крім того, будинок № 6 по вул. Радехівській у м. Червонограді Львівської області не отримує послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, на прибудинковій території вказаного будинку знаходиться споруда, яка містить у собі технічне обладнання для підігріву та подачі теплоносія в будинок (електро-котельня), що є складовою цілісної будинкової системи опалення, забезпечення функціонування якої покладено на КП «Червонограджитлокомунсервіс» в межах послуг з утримання будинку й прибудинкової території. У зв?язку з наведеним рахунки за спожиту електроенергію та підігрів теплоносія в опалювальний сезон донараховувалися власникам (наймачам) квартир у вигляді тарифу на опалення в м. Червонограді, який додавався до тарифу на послуги з утримання будинку, визначеного рішенням виконкому Червоноградської міської ради.

(2) Позиція відповідачів

У запереченні на касаційну скаргу відповідачі зазначають, що позивач не навів розрахунку складових боргу, періоду його утворення та підставу нарахування.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

15 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди установили, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована у ній разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

КП «Червонограджитлокомунсервіс» відповідно до статуту створене для забезпечення, збереження і експлуатації житлового фонду та об?єктів комунального призначення, утримання в належному санітарно-технічному стані, надання комунальних та інших послуг підприємствам, організаціям та населенню.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги ? це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно пунктів 2.3 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 (чинний на момент виникненя спірних правовідносин), розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг (додаток). Під час формування тарифу на послуги повинна забезпечуватися прозорість усіх його складових з визначенням вартості кожної з них з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири.

За змістом пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Обов'язок споживача оплачувати комунальні послуги та послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій у строки, встановлені договором або законом, визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якому кореспондує право виконавця послуг стягувати прострочені платежі із осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання цих житлово-комунальних послуг.

Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 27 червня 2008 року № 184 затверджено тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій КП «Червонограджитлокомунсервіс», що включає в себе затвердження переліку цих послуг та їх вартість за складовими (т. 1, а. с. 201-213).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, окремо та всі докази у їх сукупності, що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим.

Перевіряючи правильність вирішення справи судом першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує період утворення заборгованості за опалення та розмір, а також складові боргу.

Разом з тим, апеляційний суд не дослідив докази, що надавалися на підтвердження підстав позову, зокрема: довідки про нарахування та сплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а. с. 100-112), накази підприємства щодо додаткового нарахування плати в опалювальний період (а. с. 116-123), договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а. с. 124-133), рахунки на оплату комунальних послуг (а. с. 150-164), квитанції про часткову оплату послуг (а. с. 165-182), рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради про встановлення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а. с. 201-219).

В оскаржуваній ухвалі апеляційного суду відсутні висновки щодо оцінки наведених документів та дослідження обґрунтованості позову на підставі цих доказів.

Крім того, апеляційний суд не дав оцінки тим обставинам, що будинок АДРЕСА_1 Львівської області не отримує послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, на прибудинковій території вказаного будинку знаходиться споруда, яка містить у собі технічне обладнання для підігріву та подачі теплоносія в будинок (електро-котельня), що є складовою цілісної будинкової системи опалення, забезпечення функціонування якої здійснює КП «Червонограджитлокомунсервіс» в межах послуг з утримання будинку й прибудинкової території.

У зв?язку з наведеним, апеляційний суд не дослідив підстави позову в частині нарахування власникам (наймачам) квартир плати за спожиту електроенергію та підігрів теплоносія в опалювальний сезон у вигляді тарифу на опалення в м. Червонограді, який додавався до тарифу на послуги з утримання будинку, визначеного рішенням виконкому Червоноградської міської ради.

З урахуванням викладеного, висновки апеляційного суду щодо недоведеності позовних вимог та відмови у позові з цих підстав є передчасними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до підпунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та/або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

За викладених обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П.Штелик