Справа № 442/5727/18
Провадження № 2/442/179/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дрогобичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - ОСОБА_4 стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, за участю третьої особи - ОСОБА_4 стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявила клопотанння про зупинення провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу Російської Федерації, а саме до надходження інформації стосовно витребуваних доказів по справі.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до Договору між Україною і Російською Федерацією про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Конвенцією із застереженнями Законом №240/94-ВР (240/94-ВР) від 10.11.94р. (10.11.1994 року Верховною Радою України ратифіковано цю Конвенцію та 14.07.1995 вона набула чинності для України) для вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах та Конвенції про отримання доказів у цивільних або комерційних справах 1970р., громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно і без перешкод звертатися до органів іншої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні та кримінальні справи, можуть виступати в них подавати клопотання, пред'являти позови, а також здійснювати інші процесуальні дії за тих же умов, що і громадяни цієї Договірної Сторони (ч.2 статті 1 Правовий захист) та відповідно до ч.1 та 2 ст.35 Договору Договору між Україною і Російської Федерації відповідальність за заподіяну шкоду, яка не виникає з договірних відносин (недозволені дії) визначається законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої мав місце випадок, що є джерелом зобов'язання. Однак, коли позивач і відповідач є громадянами однієї Договірної Сторони, застосовується законодавство цієї Договірної Сторони. У справах, зазначених у пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої мав місце випадок, що є джерелом зобов'язання, або на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на тій території знаходиться майно відповідача, а тому для об»єктивного розгляду даної справи необхідно витребувати належні докази, які містять інформацію, що стосується ОСОБА_3, а тому суд приходить до переконання, що провадження по даній справі слід зупинити до находження відповіді від іноземного суду.

Керуючись п.8 ч.1 ст.252, 253 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - ОСОБА_4 стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, зупинити до находження відповіді від іноземного суду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом пятнадцяти днів після її проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя Гарасимків Л.І.