АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/216/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310000000 Пироженко С.А. Доповідач в апеляційній інстанції Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

секретаря Винник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 року (ухвалене в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пироженка С.А. 28 квітня 2017 року о 13:07) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошової суми,:

в с т а н о в и в :

23 червня 2014 р. ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 16 вересня 1995 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11 березня 2014 р. було розірвано. В період шлюбу сторонами було набуте майно, яке просила відповідним чином розділити.

В послідуючому неодноразово уточнюючи позовні вимоги остаточно вказала, що за час сумісного проживання сторонами було придбано: телевізор SAMSUNG вартістю - 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант», вартістю - 3 000 грн., газову плиту «АРИСТОН» вартістю 1 000 грн., електродуховку вартістю 2 000 грн., мікрохвильову піч вартістю 1 000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5 000 грн., шафу-купе вартістю - 3 000 грн., шафу-купе, вартістю - 3 000 грн., м'який куток та два крісла вартістю 3 500 грн., комод для речей вартістю 800 грн., відеокамеру вартістю 6 000 грн., пароварку вартістю 1 500 грн., пилосос «BOSH» вартістю 800 грн., електром'ясорубку вартістю 2 000 грн., кухонний комбайн вартістю 1 600 грн., автомобіль НОМЕР_1 вартістю - 130 940 грн., автомобіль КАМАЗ 5320 1990 р. випуску д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн., автомобіль CHERY T11 TIGGO 2008 р. випуску д.н.з. НОМЕР_14 вартістю 169 810 грн., автомобіль RENAULT MAGNUM 440 2001 р. випуску д.н.з. НОМЕР_17 вартістю 281 876 грн. 08 коп., напівпричіп бортовий KOGEL SNCO 24 1998 р. випуску вартістю 138 190 грн. 75 коп., напівпричіп бортовий TROULLET ST 3390 1994 р. виготовлення д.н.з. НОМЕР_5 вартістю 114 790 грн., напівпричіп STAS S34 3CI 1990 р. випуску, вартістю 266 745 грн. 15 коп., причіп ГКБ 8350 1981 р. випуску д.н.з. НОМЕР_6, вартістю 137 183 грн. 22 коп., причіп ГКБ 819 1988 р. випуску д.н.з. НОМЕР_7, вартістю 19 560 грн., на загальну суму 1 430 815 грн. 20 коп.

Дане майно просила визнати спільною сумісною власністю подружжя та розділити його наступним чином: виділивши їй в користування та власність автомобіль RENAULT MAGNUM 440 2001 р. випуску д.н.з. НОМЕР_17 вартістю 281 876 грн. 08 коп.; напівпричіп бортовий KOGEL SNCO 24 1998 р. випуску вартістю 138 190 грн. 75 коп.; автомобіль CHERY T11 TIGGO 2008 р. випуску д.н.з. НОМЕР_14 вартістю 169 810 грн., а всього на суму 589 876 грн., зобов'язати ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 автомобіль RENAULT MAGNUM 440 2001 р. випуску д.н.з. НОМЕР_17, напівпричіп бортовий KOGEL SNCO 24 1998 р. випуску та автомобіль CHERY T11 TIGGO 2008 р. випуску д.н.з. НОМЕР_14. ОСОБА_5, виділити решту майна на суму 840 939 грн. та стягнути з ОСОБА_5 різницю вартості часток у спільному майні в сумі 125 531 грн. 50 коп. Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати. (Заяви про зміну позовних вимог т. 1 а.с. 211-216, т. 2 а.с. 96-97)

25 лютого 2016 р. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 із зустрічним позовом про стягнення грошової суми.

В обґрунтування вказав, що сторонами під час шлюбу було придбано майно, яке ОСОБА_4, забрала після розлучення, а саме: телевізор SAMSUNG вартістю - 4 000 грн., м'який куточок та два крісла вартістю 3 500 грн., комод для речей вартістю 800 грн., комод для взуття вартістю 400 грн., пилосос «BOSH» вартістю 800 грн., відеокамеру вартістю 6 000 грн., пароварку вартістю 1 600 грн., а всього на суму 20 600 грн.

Крім того в 2012 р. за кредитні кошти був куплений автомобіль МАН д.н.з НОМЕР_18, який зареєстрований на дочку ОСОБА_6 вартістю 15 000 доларів США (еквівалент 375 000 грн.), який був після розірвання шлюбу відчужений ОСОБА_4 Під час шлюбу 07 травня 2012 р. ним, за згодою ОСОБА_4, (поручитель за договором) було укладено кредитний договір № R 8В на споживчі потреби в інтересах сім'ї, на суму 200 000 грн., за які був придбаний автомобіль МАН та зареєстрований на дочку ОСОБА_6

Тому, вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_4 половину вартості сплаченого кредиту та половину вартості речей, а всього на суму 367 000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2016 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 24, 25)

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 р. первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на майно загальною вартістю 447 066 грн.83 коп., а саме: телевізор SAMSUNG вартістю - 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант», вартістю - 3 000 грн., газова плита «Аристон», вартістю - 1 000 грн., електро-духовка вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур вартістю - 5 000 грн., шафу-купе вартістю - 3 000 грн., шафу-купе, вартістю - 3 000 грн., вантажну машину RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер НОМЕР_9, вартістю - 281 876 грн. 08 коп., напівпричіп, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10, вартістю - 138 190 грн. 75 коп.,

Розподілено між сторонами спільно нажите майно, виділено в натурі та визнано за ОСОБА_4 право власності на: напівпричіп бортовий - Е, марки KOGEL SNSO 24, номер шассі НОМЕР_19, державний номерний знак НОМЕР_11 вартістю 138 190 грн. 75 коп.

Виділено в натурі та визнано за ОСОБА_5 право власності на: телевізор SAMSUNG вартістю - 4 000 грн., шафу-купе вартістю - 3 000 грн., шафу-купе, вартістю - 3 000 грн., кухонний гарнітур вартістю - 5 000 грн., газову плиту «Аристон», вартістю - 1 000 грн., електродуховку вартістю - 2 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн., вантажний автомобіль RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер НОМЕР_9, вартістю - 281 876 грн. 08 коп., а всього на загальну суму 308 876 грн.08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю вартості часток в спільному майні в сумі 170 685 грн. 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 половину вартості сплаченого кредиту відповідно до кредитного договору № R8B від 07 травня 2012 року, в сумі 171 751 грн. 96 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі, поданій 10 травня 2017 року, ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити в частині часткового задоволенні її позовних вимог та повністю задовольнити її позовні вимоги, зазначені нею у позові при остаточному уточненні позовних вимог, а саме визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майно на загальну суму 1 410 215 грн.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 року змінено в частині переліку майна, яке визнається спільною сумісною вартістю, розподілу майна, кредитних коштів та судових витрат.

Визнано спільною сумісною вартістю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступне рухоме майно: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн., газову плиту «Аристон» вартістю 1 000 грн., електро-духовку вартістю 2 000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5 000 грн., шафу-купе вартістю 3 000 грн., шафу-купе вартістю 3 000 грн.; вантажну машину RENAULT MAGNUM 440, 2001 року випуску, д. н. з. НОМЕР_9 вартістю 281 876 грн. 08 коп.; напівпричіп бортовий TROULLET ST 3390, 1994 ррку випуску д.н.з. НОМЕР_5 вартістю 114 790 грн.; напівпричіп бортовий - Е, марки KOGEL SNSO 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 вартістю 138 190 грн. 75 коп.; КАМАЗ 53212 1988 року випуску д.н.з. НОМЕР_12 вартістю 130 940 грн.; КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн.; машину CHERY T11 TIGGO 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_14 вартістю 169 810 грн.; причеп ГКБ 8350 1981 року випуску д.н.з. НОМЕР_6 вартістю 137 183 грн. 22 коп.; причеп ГКБ 819 1988 року випуску д.н.з. НОМЕР_7 вартістю 19 560 грн.; напівпричіп STAS S34 3CI 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_15 вартістю 266 745 грн. 15 коп. А всього майно на загальну суму 1 409 687 грн. 10 коп.

Розподілено майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Виділено ОСОБА_4 в натурі та визнано за нею право власності на наступне майно:

- автомобіль RENAULT MAGNUM 440, 2001 року випуску, д. н. з. НОМЕР_9 вартістю 281 876 грн. 08 коп.;

- напівпричіп бортовий - Е, марки KOGEL SNSO 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 - 138 190 грн. 75 коп.

Всього майна на загальну суму 420 066 грн. 83 коп.

Виділено ОСОБА_5 в натурі та визнано за ним право власності на наступне майно: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн., газову плиту «Аристон» вартістю 1 000 грн., електро-духовку вартістю 2 000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5 000 грн., шафу-купе вартістю 3 000 грн., шафу-купе вартістю 3 000 грн.;

- напівпричіп бортового TROULLET ST 3390, 1994 року випуску д.н.з. НОМЕР_5 - 114 790 грн.;

- КАМАЗ 53212 1988 року випуску д.н.з. НОМЕР_12 - 130 940 грн.;

- КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 - 123 120 грн.;

- CHERY T11 TIGGO 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_14 - 169 810 грн.;

- причеп ГКБ 8350 1981 року випуску д.н.з. НОМЕР_6 - 137 183 грн. 22 коп.;

- причеп ГКБ 819 1988 року випуску д.н.з. НОМЕР_7 - 19 560 грн.;

- напівпричіп STAS S34 3CI 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_15 - 266 745 грн. 15 коп.

Всього майна на суму 989 148 грн. 37 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю вартості часток в спільному сумісному майні в розмірі 284 540 грн. 77 коп.

Зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 автомобіль RENAULT MAGNUM 440, 2001 року випуску, д. н. з. НОМЕР_9 та напівпричіп бортовий - Е, марки KOGEL SNSO 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 частину вартості сплаченого ОСОБА_5 кредиту у період з 11 березня 2014 року по 07 грудня 2015 року в розмірі 89 512 грн. 47 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

20 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 року в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, допущення порушень матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 року у даній цивільній справі в частині поділу спільно набутого майна: КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13, та постановити нове рішення в цій частині, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що під час розгляду справи розглядалося питання розподілу майна, зокрема і того, яке перебувало у його приватній власності, проте без його залучення до участі в справі, тому він був позбавлений можливості скористатися правами наданими ст. 43 ЦПК України та довести факт, що він є власником автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн. належними та допустимими доказами.

ОСОБА_5 подавалось клопотання про залучення ОСОБА_3 до розгляду справи, однак суд першої інстанції вирішив, що йому достатньо доказів для винесення рішення.

Зазначає, що він є добросовісним набувачем, оскільки він не знав про існуючі проблеми поружжя ОСОБА_5 та про існування судових спорів між ними, зокрема і про право власності на майно. Автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 був придбаний в належний спосіб, а тому підстав для його витребування немає.

Залучивши у справу ОСОБА_3, суд першої інстанції мав би можливість визначити право власності на автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ № 7141/2016/000850 від 11.08.2016 та не робити припущень про належність спірного майна не відповідачу, а іншій особі на підставі наявних у справі доказів.

Вважає, що така позиція суду першої інстанції привела до неправильного вирішення справи під час її перегляду за апеляційною скаргою ОСОБА_4

У відзиві, поданому 23 січня 2019 року, ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вказує на те, що спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу і відповідно до ст. 60 СКУ є спільною власністю подружжя.

Користуючись правом на поділ майна, в 2014 році вона звернулась з відповідним позовом до ОСОБА_5

Відповідно до довідки ДАІ № 13.11.-303 від 18 жовтня 2014 року та доданих до неї реєстраційних карток всі автомобілі, що зазначені в позові, включаючи спірний автомобіль, на час пред'явлення позову були зареєстровані на праві власності за ОСОБА_5

Позов був забезпечений забороною відчуження автомобільної техніки, відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2014 року.

Під час розгляду справи та дії публічної заборони відповідач ОСОБА_5 неправомірно розпорядився спірним автомобілем, уклавши з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу №7141/2016/000850 від 11.08.2016 року. Зазначений договір, на думку ОСОБА_4, порушив публічний порядок, є нікчемним та не створює правових наслідків у вигляді переходу права власності на покупця.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2018 року даний договір купівлі-продажу визнано недійсним та застосовано реституцію - визнано право власності на автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску за ОСОБА_5

У відповіді на відзив ОСОБА_7 послався на те, що оскаржуваним рішенням його позбавлено права власності на автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, проте його до участі у справі не залучено.

Спірний автомобіль станом на 18.10.2014 був зареєстрований за ОСОБА_5, а станом на 14.04.2017, відповідно до довідки № 31/23/41-1667, за останнім зареєстрований не був.

На день укладання договору купівлі-продажу спірного автомобіля 11.08.2016 були відсутні будь-які заборони щодо його відчуження.

Крім того, відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції, відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 03.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 30 січня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та зупинено апеляційне провадження у даній справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2019 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано, ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року апеляційне провадження у даній справі поновлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8, представника ОСОБА_4 - адвоката Прядку В.М., переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими до апеляційної скарги доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Черкаської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 370 ЦПК України визначено порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Так, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави (глава 1 апеляційне провадження).

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

З огляду на викладене в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції в частині незалучення ОСОБА_3, як власника одного із спірних транспортних засобів, до участі у даній цивільній справі, що, за його твердженням, позбавило його можливості довести факт, що він є власником автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн. належними та допустимими доказами.

За наслідками апеляційного розгляду встановлено, що 23 червня 2014 р. ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 16 вересня 1995 р. вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2014 р. було розірвано.

В період перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, яке вона просила розділити, зокрема, і автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн.

Згідно до журналу карток, надісланого на запит суду супровідним листом Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів від 18.10.2014 № 13/11 - 303, ОСОБА_5 є власником автомобілів: НОМЕР_1, КАМАЗ 5320 1990 р. випуску д.н.з. НОМЕР_13, CHERY T11 TIGGO 2008 р. випуску д.н.з. НОМЕР_14; причепу ГКБ 8350 1981 р. випуску д.н.з. НОМЕР_6, причепу ГКБ 819 1988 р. випуску д.н.з. НОМЕР_7, напівпричепу STAS S34 3CI 1990 р. випуску д.н.з. НОМЕР_15 (т. 1 а.с. 41, 45).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2014 р. було забезпечено позов шляхом заборони відчуження спірних транспортних засобів серед яких автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 (т. 1 а.с. 49, 50).

03.11.2014 копію ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2014 р. було направлено Черкаському РЕВ УДАІ УМВС України в Черкаській області (т. 1 а.с. 55)

12.02.2016 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про скасування арешту на майно, зокрема, і спірний автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 (т. 1 а.с. 192).

До клопотання ОСОБА_5 було долучено постанови державного виконавця від 14.12.2015 про розшук майна та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серед якого і автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 (т. 1 а.с. 194, 195).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2016 р. в задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування арешту майна було відмовлено. Зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_5 та його представник були присутніми при розгляді даної заяви (т. 1 а.с. 224, 225)

15.03.2016 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про притягнення до справи третіх осіб серед яких ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 11, 12).

Клопотання мотивоване тим, що під час шлюбу автомобіль, зокрема, КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 був відчужений (проданий) ОСОБА_3

В підтвердження заявленого клопотання надав суду копію нотаріально посвідченої довіреності від 20.08.2012 якою він уповноважив ОСОБА_3 та/або ОСОБА_10 представляти його інтереси у різного роду органах та організаціях при вирішенні питань пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням належного йому автомобіля КАМАЗ 5320 1990 р. випуску д.н.з. НОМЕР_13, термін дії довіреності до 20.08.2022 (т. 2 а.с. 13).

Також копію розписки датовану 20.08.2012 про те, що ОСОБА_3 купив КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 та причіп НОМЕР_20 за 5 000 доларів США та передав ці кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 14).

На час подачі клопотання та розгляду справи судом першої інстанції вступ третіх осіб у справу регулювався ст. ст. 34 та 35 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Так, у відповідності до ст. 34 ЦПК України (в приведеній редакції) треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін.

У свою чергу, згідно до ст. 35 даного ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2016 року відмовлено в залученні до участі у справі третіх осіб відмовлено (т. 2 а.с. 24, 25).

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_5 просить залучити до справи третіх осіб, яким відчужено транспортні засоби відповідно до нотаріально посвідчених довіреностей. Проте, дослідивши довіреності та розписки суд встановив, що зазначеним особам надано право розпоряджатись та продавати транспортні засоби. Відомостей про те, що за даними особами визнано право власності на спірне майно суду надано не було.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Таким чином на час звернення до суду з первісним позовом відповідач ОСОБА_5 являвся власником автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13. На час розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення була чинною ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2014 р. про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна, зокрема спірного автомобіля, та були відсутні будь-які належні докази які б вказували на те, що ОСОБА_3 являвся його власником.

За викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 являвся спільною сумісною власністю сторін, як подружжя, та, відповідно, майном яке підлягало розподілу між сторонами, на час звернення ОСОБА_4 до суду.

Разом з тим, як вбачається з долученої до апеляційної скарги реєстраційної картки ТЗ, а саме автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 на підставі договору КП укладеного в ТСЦ №7141/2016/000850 від 11.08.2016 його власником є ОСОБА_3

У відповідності до ч. 3 ст. 370 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що на час ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 р., за встановлених обставин, власником спірного автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, (д.н.з. НОМЕР_13 на час вирішення спору) д.н.з. НОМЕР_16 на підставі договору КП укладеного в ТСЦ №7141/2016/000850 від 11.08.2016 являвся ОСОБА_3, тому апеляційна скарга останнього підлягає до часткового задоволення.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року в частині визнання автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 спільною сумісною вартістю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виділення його в натурі та визнання права власності на спірний автомобіль за ОСОБА_5 необхідно скасувати.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 р. в частині відмови в визнанні автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати автомобіль КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 спільною сумісною вартістю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, при поділі майна, виділити ОСОБА_5 кошти в сумі 123 120 грн. отримані ним від продажу автомобіля КАМАЗ 5320, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13, який являвся спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Порядок розподілу судових витрат між сторонами регламентовано ст. 141 ЦПК України.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 було сплачено 1 846 грн. 80 коп. судового збору (т.3 а.с. 5).

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що суд апеляційної інстанції задовольняє апеляцій скаргу частково, скасовує в частині рішення суду першої інстанції від 28 квітня 2017 року, ухвалює в цій частині нове рішення, то стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає 923 грн. 40 коп. (1846,8/2) судових витрат, які ним сплачені при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 автомобіля КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн., виділення ОСОБА_5 в натурі та визнання за ним право власності на автомобіль КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн. скасувати.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2017 року в частині відмови у визнанні сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 автомобіля КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 вартістю 123 120 грн. та у його розподілі скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою визнати автомобіль КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та, при поділі майна, виділити ОСОБА_5 кошти в сумі 123 120 грн. отримані ним від продажу автомобіля КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_13.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 923 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текс постанови складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко