Справа № 626/1417/18
Провадження № 6/626/33/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, подання старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В с т а н о в и в:

Державний виконавець Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулася досуду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, до виконання ним покладених судовим рішення зобовязань.

В обгрунтування своїх вимог державний виконавець зазначає, що в неї на виконанні знаходиться виконавче провадження №58323346 з виконання виконавчого листа №626/1417/18 від 29.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за догвором позики в сумі 75000,00 грн., виконавче провадження №58323308 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 750,00 грн., виконавчсе провадження №58676488 з виконання вимоги №Ф-3810-52-У від 06.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави недоїмки в сумі 15819,54 грн.

На сьогодняшній день рішення суду боржником не виконується, державним виконавцем становлено, що ОСОБА_2 має земельний пай, який знаходиться в оренді ТОВ «Укрнафтогазресурс», і ним було отримано дохід у сумі 2237,98 грн., інше майно, що належить боржнику на праві власності , у нього відсутнє.

Згідно з повідомленням Володимирівської сільської ради та актом державного виконавця від 18.02.2019 року ОСОБА_2 в с. Володимирівка Красноградського району Харківської області не мешкає.

Державний виконавець вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, тому просить суд тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання ним покладених судовим рішення зобовязань.

Державний виконавець в судове засідання не зявився.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Згідно матеріалів цивільної справи №626/1417/18 заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 26.09.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 75000,00 грн. і судовий збір в сумі 750,00 грн. На виконання вказаного рішення судом 01.06.2018 року був виданий виконавчий лист №626/547/17.

07.02.2019 року за вказаним виконавчим листом державним виконавцем Красноградського РВ ДВС ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження.

Крім того, за вимогою №Ф-3810-52-У з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто недоїмку в сумі 15819,54 грн., за якою державним виконавцем відкрито виконавче провадження 20.03.2019 року.

На сьогодняшній день рішення суду боржником не виконане.

Державним виконавцем становлено, що ОСОБА_2 має земельний пай, який знаходиться в оренді ТОВ «Укрнафтогазресурс», і ним було отримано дохід у сумі 2237,98 грн., інше майно, що належить боржнику на праві власності, відсутнє.

Відповідно до довідки Володимирівської сільської ради від 25.02.2019 року №74 ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично за даною адресою не проживає.

Згідно з повідомленням Головного управління ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 за обліками ГУДМС України в Харківській області не значиться.

Актом державного виконавця від 18.02.2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає і місце його перебування не відоме.

Згідно 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань;

- якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі .

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього за рішенням суду. Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання рішення суду. Так рішення про стягнення з нього грошових коштів ухвалене 26.09.2018 року у заочному порядку, без його присутності. а отже про рішення суду і про обов'язок сплати грошових коштів йому невідомо.

Саме подання про обмеження права у виїзді за межі України мотивоване лише двома складовими: наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку.

Крім того, державним виконавцем не зазначено, яким чином обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України буде ефективно сприяти погашенню ним заборгованості, враховуючи, що державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон і має намір виїхати чи виїжджав за межі України.

На підставі викладеного, суд вважає подання необґрунтованим та недоведеним, саме по собі посилання на заборгованість за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязання, тому вимоги державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 є передчасними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд, -

У Х В АЛ И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Суддя