Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 369/8770/14-ц

провадження № 61-19576св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного

цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінвестбуд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова ВладиславаВолодимировича на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Коцюрби О. П., Данілова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінвестбуд» (далі - ТОВ «Екоінвестбуд»), про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 12 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк»), та ТОВ «Екоінвестбуд» було укладено кредитний договір № 49.8/15/2007-КЛТ, за умовами якого позичальник отримав кредит в межах загальної суми, еквівалентної 28 998 250 доларів США, під 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 червня 2013 року.Розмір кожного траншу визначався сторонами в додаткових угодах до кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 02 лютого 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 49.12/15/106/11, предметом якого є земельні ділянки площею 1,2245 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та 2,2036 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва багатоповерхових будинків, розташовані в селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області. 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким права вимоги за кредитним та іпотечним договорами відступлені ПАТ «Дельта Банк». У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Екоінвестбуд» своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 25 липня 2014 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 178 039 721,99 грн, з яких: 129 892 944,51 грн - заборгованість за кредитом, 36 917 894,44 грн - заборгованість за процентами, 8 743 752,45 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 485 130,59 грн - пеня за несвоєчасне повернення процентів. Враховуючи викладене, ПАТ «Дельта банк» просило в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року у складі судді Медвідь Н. О. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що право вимоги переходить від продавця до покупця цих прав з моменту підписання акта приймання-передачі, який в матеріалах справи відсутній. Таким чином, позивачем не доведено належними доказами переходу права вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта банк» за кредитним та іпотечним договорами.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 квітня 2015 року у складі колегії суддів: Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О., Іванової І. В., апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Екоінвестбуд» перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 49.8/15/2007-КЛТ в розмірі 178 039 721,99 грн, з яких: 129 892 944,51 грн - заборгованість за кредитом, 36 917 894,44 грн - заборгованість за процентами, 8 743 752,45 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 485 130,59 грн - пеня за несвоєчасне повернення процентів, звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 02 лютого 2011 року № 49.12/15/І06/01, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вороною Т. С. і зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 117, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 1,2245 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва багатоповерхових будинків, та належить іпотекодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 12 жовтня 2010 року Управлінням Держкомзему Києво-Святошинського району Київської області; земельну ділянку площею 2,2036 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва багатоповерхових будинків, та належить іпотекодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 12 жовтня 2010 року Управлінням Держкомзему Києво-Святошинського району Київської області, вартість якого, згідно із звітом суб'єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтінгова компанія «Бі.Еф.Сі.» про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 08 серпня 2014 року, складає 12 399 577 грн без врахування податку на додану вартість. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. До ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, про що свідчать нотаріально посвідчена копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року № 2466, а також копія витягу з додатку № 1 до цього договору, в якому зазначені: реквізити правочинів, позичальник/майновий поручитель, сума наданого кредиту, розмір невиконаного грошового зобов'язання на час відступлення прав вимоги тощо.

У вересні 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 02 квітня 2015 року з підстав наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі - ЦПК України 2004 року)).

Заява обґрунтована тим, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року, у справі № 826/1509/16 позов ТОВ «Екоінвестбуд», ОСОБА_5 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П., третя особа - ПАТ «Дельта Банк», про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. про реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 23 жовтня 2014 року за індексним номером 16686131. Під час розгляду вказаної справи судами встановлено, що зазначене рішення було прийняте нотаріусом на підставі документів, які не підтверджують перехід речового права від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», в тому числі за іпотечним договором від 02 лютого 2011 року № 49.12/15/106/11 (з урахуванням укладених додаткових договорів). Також відсутні докази повідомлення іпотекодавця про відступлення прав вимоги, що є порушенням статті 24 Закону України «Про іпотеку». На думку заявника, вказані обставини є суттєвими, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки можливе тільки у випадку подання до суду позову іпотекодержателем, яким є ПАТ «Кредитпромбанк».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року заяву задоволено. Рішення Апеляційного суду Київської області від 02 квітня 2015 року усправі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа - ТОВ «Екоінвестбуд», про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами. Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. В силу вимог пункту 3 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року наведені заявником обставини є нововиявленими, оскільки підставою для ухвалення Апеляційним судом Київської області рішення від 02 квітня 2015 року стало те, що ПАТ «Дельта Банк» довело своє право на отримання у власність належного відповідачу предмета іпотеки. Право вимоги переходить від продавця до покупця з моменту підписання акта приймання-передачі, який в матеріалах справи відсутній. Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем переходу до нього права вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним та іпотечним договорами.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

У січні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В. В. подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи містяться як договір відступлення права вимоги з додатками до нього, так і акт прийому-передачі, за якими ПАТ «Дельта Банк» отримало права кредитора, в тому числі за спірними кредитним та іпотечним договорами. Апеляційний суд не розглянув клопотання про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Вищим адміністративним судом України вищевказаної справи № 826/1509/16.

У квітні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, посилаючись на те, що судами адміністративної юрисдикції було встановлено, що за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 49.8/15/2007-КЛТ, який забезпечений іпотекою, заміна кредитора не відбулася, оскільки позивач придбав право вимоги лише за певними додатковими угодами до основного договору. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року до ПАТ «Дельта Банк» не перейшли права ПАТ «Кредитпромбанк» за іпотечним договором від 02 лютого 2011 року № 49.12/15/106/11. Згідно з ЦПК України 2004 року не є підставою для зупинення провадження у справі перегляд в касаційному порядку справи № 826/1509/16. Крім того, клопотання про зупинення провадження було подано банком після з'ясування апеляційним судом обставин справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10 травня 2018 року справу № 369/8770/14-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи по суті судами встановлено, що 12 квітня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ТОВ «Екоінвестбуд» було укладено кредитний договір № 49.8/15/2007-КЛТ, за умовами якого позичальник отримав кредит в межах загальної суми, еквівалентної 28 998 250 доларів США під 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 червня 2013 року.Розмір кожного траншу визначався сторонами в додаткових угодах до кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 02 лютого 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 49.12/15/106/11, предметом якого є земельні ділянки площами 1,2245 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та 2,2036 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва багатоповерхових будинків, розташовані в селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області. 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Екоінвестбуд» своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 25 липня 2014 року в нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 178 039 721,99 грн, з яких: 129 892 944,51 грн - заборгованість за кредитом, 36 917 894,44 грн - заборгованість за процентами, 8 743 752,45 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2 485 130,59 грн - пеня за несвоєчасне повернення процентів.

Скасовуючи рішення місцевого суду про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами, про що свідчать нотаріально посвідчена копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року № 2466, а також копія витягу з додатку № 1 до цього договору.

Підставою для перегляду рішення Апеляційного суду Київської області від 02 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначила те, що під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/1509/16 було встановлено, що за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 49.8/15/2007-КЛТ, який забезпечений іпотекою, заміна кредитора не відбулася, оскільки позивач придбав право вимоги лише за певними додатковими угодами до основного договору. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року до ПАТ «Дельта Банк» не перейшли права ПАТ «Кредитпромбанк» за іпотечним договором від 02 лютого 2011 року № 49.12/15/106/11. На думку заявника, зазначені обставини є нововиявленими.

При цьому заява про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами була подана на підставі пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, відповідно до якого підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, якою керувався апеляційний суд, задовольнивши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема з того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Апеляційний суд не звернув належної уваги на вищенаведені положення статті 361 ЦПК України 2004 року, не перевірив у достатньому обсязі обґрунтування вимог заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, в оскаржуваній ухвалі послався як на підставу для її задоволення на пункт 3 частини другої вказаної статті, тобто застосував норму процесуального права, якою врегульовано інші підстави перегляду рішення, ніж ті, на які посилався заявник і якими він обґрунтовував свої вимоги.

Перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватися з дотриманням вимог статей 361-365 ЦПК України 2004 року, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб'єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об'єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

У разі скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами ухваленого судом апеляційної інстанції нового рішення справа розглядається ним на загальних підставах за раніше поданими апеляційними скаргами.

У справі, яка переглядається, апеляційний суд не дослідив належним чином зібраних доказів, фактично не зазначив мотивів, з яких він дійшов висновку про наявність нововиявлених обставин з огляду на конкретні доводи заявника, не вказав обставин і фактів, встановлених в рішеннях адміністративних судів, зокрема тих, що стосуються кредитного та іпотечного договорів, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про задоволення заяви.

Перевірка доводів касаційної скарги, пов'язаних з установленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, перебуває поза визначеними статтею 400 ЦПК України повноваженнями суду касаційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції не здійснив належного правосуддя, в судовому рішенні у достатній мірі не виклав мотиви, на яких воно базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду не може вважатися законним і обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховним Судом взято до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об'єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального та процесуального права, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особіУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова Владислава Володимировичазадовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
С. О. Погрібний