КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року

справа 367/6103/18

провадження № 22-ц/824/2322/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті»

відповідач - ОСОБА_2

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп», ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Престижіо Груп»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2018 року у складі судді Оладько С.І. в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп», ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Престижіо Груп», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп», ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Престижіо Груп», про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просило витребувати від відповідача на його користь квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 09, судові витрати покласти на відповідача.

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просило накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 09.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про забезпечення позову задоволено.

До розгляду по суті справи накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 09, яка на праві власності належить ОСОБА_2, заборонивши дану квартиру продавати, дарувати та проводити будь-які дії по її відчуженню.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Також посилається на те, що вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам. Суд при задоволенні заяви не переконався, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в поданій заяві про забезпечення позову позивач посилалася на те, що підставою для витребування спірного майна є скасування рішення на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру, яке в подальшому було зареєстровано за відповідачем.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначав, що право власності на цю квартиру перейшло до відповідача без належних на те підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч.3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Аверс-Сіті» посилалося на те, що товариству на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка була неправомірно передана у власність відповідачу.

Тобто, предметом позову є квартира АДРЕСА_1

Позивач оспорює правомірність набуття відповідачем права власності на квартиру.

Таким чином, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, відповідач, як власник квартири, може розпорядитися своїм майном у будь-який час, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді