Справа № 159/422/19
Провадження № 2/159/464/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, в провадженні суду перебуває на розгляді справа про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 Від шлюбу із відповідачем сторони мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також позивач має старшу дочку ОСОБА_4 Зазначає, що більше двох місяців сторони разом не проживають. Спільна дитина проживає разом із позивачкою. Вона сама не в змозі утримувати дочку, оскільки рівень її матеріального забезпечення постійно зростає. Їй допомагають її батьки. Як зазначила позивачка у позовній заяві, з відповідача жодних стягнень по виконавчих документах не проводиться, однак з невідомих їй причин відмовляється в добровільному порядку допомагати утримувати дитину, хоча останній має дохід. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання 1000 грн. до досягнення дитини трирічного віку.Позивачка вказує, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ніде не працює, побічних доходів не має, а тому також просить стягнути із відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Ухвалою судді від 01.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 01.04.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

01.04.2019 р. ухвалою суду судове засідання відкладено у звязку з неявкою в судове засідання учасників справи на 18.04.19 р.

Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить реєстр на відправку поштової кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 093885 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області 14.10.2014 р. ОСОБА_2 вступив у шлюб з ОСОБА_5 14.10.2014 р. (а.с. 4). 05.06.2016 р. у сторін народилась дочка ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 236777 від 23.06.2016 року), - що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а позивачка матірю. Позивач проживає із дітьми, що підтверджується копією довідки РЖКП № 1

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком до 6 років він складає з 01.01.2019 року 1626 гривень (50% - 813 грн).

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає і дитина перебуває повністю на її утриманні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 05.06.2016 р. н., в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою.

Визначений розмір аліментів в сумі 1200 гривень щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Частиною 2 ст.75 СК України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини в добровільному порядку не надає.

Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала.

Разом із тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_6 має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання дружини.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача тасередньостатистичні доходи громадян по Волинській області та Україні, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дружини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою.

Визначений розмір аліментів в сумі 500 гривень щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

На підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.141,180,181,182,184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_7, 10.03.1991 р.н, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і. н. НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 05.06.2016 р. н., в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_7, 10.03.1991 р.н, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і. н. НОМЕР_1, аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_3, 05.06.2016 р. н., віку трьох років.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_7, 10.03.1991 р.н, в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаОСОБА_8