Справа № 301/874/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Халак Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 18.04.2019 року з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець розпорядження щодо нерухомого майна не залишав. Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину за померлими прийняв ОСОБА_6 , чоловік позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач прийняла спадщину, так як на день смерті проживала разом із спадкодавцем, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном. Крім позивача спадщину прийняла також ОСОБА_2 , однак вона не претендує на спадкове майно, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 - відсутні.

Спадкодавцю ОСОБА_3 спадкове нерухоме майно належало на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_1 , яке видане 17.11.1989 року виконавчим комітетом Іршавської міської ради. На даний час оригінал зазначеного свідоцтва відсутній.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що позивач не може надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець розпорядження щодо нерухомого майна не залишав. Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іршавського районного управління юстиції, про що зроблено запис за № 94 ( а.с. 6) та дочка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено запис № 35 ( а.с. 5). Спадщину за померлими прийняв ОСОБА_6 , чоловік позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом ЗАГС Дзержинського райвиконкому Мінської області республіки Білорусія ( а.с. 7). Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, крім позивача спадщину прийняла також ОСОБА_2 , однак вона не претендує на спадкове майно, що стверджується поданою нею заявою ( а.с. 24) інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 - відсутні.

Спадкодавцю ОСОБА_3 спадкове нерухоме майно належало на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_1 , яке видане 17.11.1989 року виконавчим комітетом Іршавської міської ради на підставі рішення № 178 від 29 вересня 1989 року ( а.с. 14-15). На даний час оригінал зазначеного свідоцтва відсутній.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п-9 чи ст.27 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 534, 548, 553 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 16, 328, 392 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя : І. І. Маркович