ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3577/19 Справа № 204/3763/17 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: Управління патрульної поліції у м. Дніпро, старший інспектор відділу моніторингу Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 24.11.2016 року ОСОБА_3, який працює старшим інспектором відділу моніторингу Управління патрульної поліції у м. Дніпро, керуючи службовим автомобілем Toйота Пріус, номерний знак 112313, рухався по вул. Філософській з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, де виїжджаючи на перехресті з вул. ОСОБА_4, з другорядної дороги на головну, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Опель Корса, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі.

Після зіткнення обидва автомобіля продовжили некерований рух та скоїли наїзд на автомобіль ОСОБА_5, номерний знак HTS 959, під керуванням водія ОСОБА_6В,, який стояв нерухомо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1В та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2017 року провадження по справі № 204/8106/16-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 року вищевказану постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська скасовано, ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні ДТП та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

З метою встановлення розміру завданої внаслідок ДТП шкоди, за заявою потерпілого ОСОБА_1, у грудні 2016 року було проведено авто- товарознавче дослідження пошкодженого автомобіля. Висновком дослідження встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка складає 400 522,39 грн., при цьому ринкова вартість вказаного автомобіля на момент ДТП становила 264 851,42 грн. Оскільки, вартість відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість автомобілю на момент ДТП, розмір матеріального збитку був прирівняний до його ринкової вартості та склав 264 851,42 грн.

Оскільки, збитки завдані ОСОБА_1 внаслідок ДТП , яка сталася з вини старшого інспектора відділу моніторингу УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обовязків, то вони мають бути відшкодовані Департаментом патрульної поліції. За заявою потерпілого ОСОБА_1, ПрАТ «СК ПРОВІДНА» здійснила страхове відшкодування у межах ліміту страхової суми за полісом у розмірі 100 000 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 164 851,42 грн. Також, внаслідок ДТП потерпілий поніс наступні витрати: 1 300 грн за проведення експертного дослідження автомобілю, 960 грн. за зберігання автомобілю, який був переданий на зберігання ПП «Автоклуб» інспектором ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Олійником В.О., 800 грн., за евакуацію автомобілю. 19.12.2017 року залишки транспортного засобу Опель Корса були продані позивачем за 30 000 грн., таким чином різниця складає 137 911 грн. 42 коп. Разом з понесеними матеріальними збитками позивач також зазнав моральної шкоди, яку він оцінює у 50 000 грн. Також, позивач зазнав вимушений витрат на правову допомогу для захисту своїх порушених прав у сумі 25 000 грн., 7 000 грн. з яких вже було сплачено авансовим платежем на підставі рахунку № 01 від 24.04.2017 року. Тому, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 136 611,42 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., судові витрати - 28 619,12 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вказаних позовних вимог. При цьому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., так як заявлена сума в розмірі 50 000,00 грн., є завищеною. Також судом було задоволено вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 1 300 грн., оскільки вказані вимоги підтверджені належними доказами.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальної шкоди, відбулась, втому числі, й через недотримання позивачем вимог правил дорожнього руху, а тому останній також має насти відповідальність за спричинену шкоду. При цьому, апелянт зазначив, що Департамент патрульної поліції фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому співвідповідачем у справі має бути Державна казначейська служба України. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем не доведено заподіяної йому моральної шкоди, що виключає можливість задоволення такої вимоги. Також, визначений розмір гонорару на правову допомогу не співмірний з ціною позову.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 24 листопада 2016 року у м. Дніпро водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота Пріус», номерний знак 112313, на вулиці Філософській з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, де виїжджаючи на перехрестя з вулиці ОСОБА_4, з другорядної дороги на головну, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель Корса», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі.

Після зіткнення обидва автомобіля продовжили некерований рух та скоїли наїзд на автомобіль «Мерседес Бенс», номерний знак НТS 959, під керуванням водія ОСОБА_6, який стояв нерухомо.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року, постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року скасовано та винесено нову, якою визнано винуватим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена і не підлягає додатковому доказуванню.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

При розгляді справи № 204/8106/16-п (3/204/100/17) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, також було встановлено, що він працює на посаді старшого інспектора відділу моніторингу Управління патрульної поліції у м. Дніпро та момент скоєння ДТП виконував свої трудові (службові) обовязки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що збитки завдані в результаті ДТП, яка сталася з вини старшого інспектора відділу моніторингу Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_8Є, під час виконання ним своїх службових обовязків, мають бути відшкодовані Департаментом патрульної поліції.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 4290/1 від 27 грудня 2016 року, встановлено вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Opel Corsa, номерний знак НОМЕР_1, який становить 264 851,42 грн..

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Тойота Пріус, номерний знак 112313, була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в межах страхової суми 100 000 грн.

За заявою потерпілого ОСОБА_1 ПрАТ «СК «СТРАХОВА» здійснила страхове відшкодування у межах ліміту страхової суми за полісом у розмірі 100 000 грн..

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 164 851,42 грн..

Також встановлено, що 19 грудня 2017 року ОСОБА_1 продав автомобіль за 30 000 грн..

Крім того, позивач поніс ряд інших витрат повязаних з ДТП, а саме: зберігання автомобіля у ПП «Автоклуб» у розмірі 960 грн., послуги евакуатора у розмірі 800 грн..

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, яка складається з: 960 грн. зберігання автомобіля, 800 грн. послуги евакуатора, 134 851 грн. 42 коп. остаточна невідшкодована вартість спричинених позивачу матеріальних збитків у результаті ДТП, а всього сума у розмірі 136 611 грн. 42 коп..

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразові, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом у залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здатності потерпілого або обмеження у його реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є основою для відшкодування, а також: з урахуванням інших обставин, які мають суттєве значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду незалежно від наявності вини.

Встановивши, що у позивача, внаслідок втрати автомобіля був порушений звичайний спосіб життя, він не міг пересуватися на власному транспорті, вимушений користуватись громадським транспортом, що призводило до дискомфорту та його моральних переживань, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд обґрунтовано вважав достатнім в рахунок відшкодування моральної шкоди, розмір у 2 000 грн., оскільки заявлений розмір 50 000,00 грн. є завищеним.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 1 300 грн., оскільки вказані вимоги підтверджені належними доказами.

Доводи апелянта в скарзі про те, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальної шкоди, відбулась, втому числі, й через недотримання позивачем вимог правил дорожнього руху, а тому останній також має насти відповідальність за спричинену шкоду, - є безпідставними, оскільки у порушення вимог ст. 81 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами, тоді як вина ОСОБА_2Є, встановлена та не підлягає додатковому доказуванню.

Твердження апелянта в скарзі про те, що Департамент патрульної поліції фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому співвідповідачем у справі має бути Державна казначейська служба України, також є безпідставними та не спростовують висновки суду, який в оскаржуваному рішенні дав обґрунтовану відповідь на вказаний довід.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням принципу пропорційності.

За таких обставин оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_9