Справа № 456/4533/18
Провадження № 2/456/488/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь заборгованість та штраф за кредитним договором № 29.04.2018-000000437 від 29.04.2018 в розмірі 7120,00 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 29.04.2018 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 29.04.2018-000000437, відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язався надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п. 8.1 договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов'язків найманого працівника (п. 1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 1.4 договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 12.05.2018 та платою за користування кредитом у розмірі 1120,00 грн. 29.04.2018 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 91178605 від 29.04.2018, чим виконав свої зобов'язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідачка пролонгувала строк користування кредитом відповідно до п. 2.7 кредитного договору до 26.05.2018. Крім цього, пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань за договором кредиту кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, а саме: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1120,00 грн. - заборгованість за відсотками, 16214,00 грн. - штраф. Однак позивач просить стягнути лише частину штрафу в розмірі 2000,00 грн., відтак загальна сума заборгованості становить 7120,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Покликаючись на скрутне матеріальне становище відповідачки ОСОБА_1, яка визнає суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн., яку вона на даний час сплатила, про що свідчить долучена до матеріалів справи квитанція, та відсотками в розмірі 1120,00 грн., просить відмовити у стягненні штрафу, оскільки наведені ним обставини мають істотне значення.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2018 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 29.04.2018-000000437, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 12.05.2018 та відсотками за користування кредитом у розмірі 1120,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) /а.с. 7/.

29.04.2018 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 91178605 від 29.04.2018, чим виконав свої зобов'язання своєчасно та в повному обсязі /а.с. 9/.

Відповідачка пролонгувала строк користування кредитом відповідно до п. 2.7 кредитного договору до 26.05.2018, за що сплатила проценти щодо пролонгованого кредиту в розмірі 1120,00 грн., що підтверджується квитанцією № 699011271 від 12.05.2018 /а.с. 10/.

Згідно з п. 1.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) за кредитним договором кредитор зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти /а.с. 5/.

Відповідно до п. 1.2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов'язків найманого працівника. Сторони погодилися, що кредит за цим договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту /а.с. 5/.

У разі невиконання та/або неповного виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту у встановлений строк та/або дострокового часткового повернення кредиту, такий кредит (його повернута частина) вважається автоматично пролонгованим на строк, що дорівнює строку, на який надавався кредит, відповідно до п. 1.3 договору у випадку сплати позичальником процентів, штрафу, якщо такі були нараховані. При цьому, позичальник не звільняється від зобов'язання додатково оплатити проценти щодо пролонгованого кредиту, які будуть нараховані з наступного дня від дати пролонгації кредиту у розмірі, що визначається за формулою, зазначеною у договорі /а.с. 5/.

Згідно з п. 4.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування /а.с. 5 на звороті/.

Відповідно до п. 5.4 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу /а.с. 5 на звороті/.

Згідно з розрахунком заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за вищевказаним кредитним договором, а саме: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1120,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 16214,00 грн. - штраф за весь період прострочення. Позивач просить стягнути штраф у розмірі 2000,00 грн., відтак загальна сума заборгованості становить 7120,00 грн. /а.с. 4/

Як вбачається з долучених до матеріалів справи представником відповідачки ОСОБА_3 квитанцій № 0.0..2, № 0.0..2 від 02.04.2019 ОСОБА_1 сплатила заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Згідно з повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.03.2019 внесено запис №3012688 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /а.с. 40/.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов'язань, визначених договором, та у встановлений договором строк не сплатила передбачені договором платежі та відсотки в повному обсязі. В результаті чого утворилась заборгованість: 4000,00 грн. - за тілом кредиту, яку відповідачка сплатила під час судового розгляду даної справи; 1120,00 грн. - за відсотками за користування кредитом, та штраф у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При стягненні заборгованості за кредитним договором суд керується положеннями ч. 1 ст.1050 ЦК України та виходить з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами і не є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 1120,00 грн.

При вирішенні позову в частині стягнення штрафу суд враховує добровільну сплату відповідачкою ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн. та понесених позивачем судових витрат у розмірі 1762,00 грн., а також її майновий стан, зокрема, 13.03.2019 припинення останньою підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, а тому на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням фактичних обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що в стягненні штрафу в розмірі 2000 грн. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (АДРЕСА_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Стрийським МВ ГУДМС у Львівській області 12.02.2013; РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А; , МФО 300346, п/р 7301 в ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві) 1120,00 грн. (одна тисяча сто двадцять грн. 00 коп.) заборгованості за кредитним договором.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений судом 15.04.2019.

Суддя Л.В.Гула