ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4392/13-ц Номер провадження 22-ц/814/1270/19Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2019 року, постановлену суддею Грузман Т.В., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Лубенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єрмак Тетяни Вікторівни про визнання неправомірною та скасування постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Лубенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єрмак Тетяни Вікторівни.

Скарга мотивована тим, що 13.11.2018 року старшим державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єрмак Т.В. винесено постанову про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 539/4392/13-ц від 03.12.2013 року ВП № 42402507. Разом з тим, при винесенні постанови старший державний виконавець не врахував всіх обставин справи, а саме те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася внаслідок того, що він за станом здоров'я не мав можливості постійно працювати, відповідно не мав постійного доходу. 26.09.2017 року переніс операцію по протезуванню аорти серця. У березні 2018 року йому була встановлена 3 група інвалідності та призначена пенсія у розмірі 1 452 грн. Працювати на якійсь іншій роботі за станом здоров'я на даний час він не може. На проведення операції були витрачені значні кошти, частину з яких взято в борг, який потрібно виплачувати. Скаржник стверджує, що від спілкування з працівниками виконавчої служби він не ухилявся та відразу повідомив про призначення йому пенсії. По мірі покращення стану здоров'я намагатиметься знайти посильну роботу і якщо це здійсниться, буде мати можливість збільшити розмір виплат по заборгованості, однак встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами буде цьому перешкоджати. На підставі вищевикладеного, просив визнати неправомірною та скасувати винесену старшим державним виконавцем постанову.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Лубенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єрмак Тетяни Вікторівни - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв в межах, визначених законом, боржник не довів, що саме здійснення діяльності, що пов'язана з керуванням транспортними засобами, є основним законним засобом для його існування та зможе сприяти погашенню заборгованості зі сплати аліментів. Встановлення третьої групи інвалідності ОСОБА_2 у 2018 році, не визнається судом як такою обставиною, що перешкоджає обмежувати його у праві керування транспортними засобами, оскільки його захворювання не пов'язане із захворюванням опорно-рухового апарату, що унеможливлює вільне пересування особи без переміщення автомобілем. Також боржник не звертався у встановленому законом порядку із заявами про розстрочення чи відстрочення сплати заборгованості через аліменти та не є особою, що перебуває на військовій службі. Сукупність даних обставин не дає законних підстав для скасування постанови старшого державного виконавця по ВП № 42402507 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів. Існування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 40738, 94 грн. свідчить про неналежне виконання ним аліментних обов'язків перед своєю дитиною, яка має утримуватися з урахуванням її віку, стану здоров'я та інших потреб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати постанову старшого державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській обл. Єрмак Тетяни Володимирівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не сприяє поліпшенню стану заборгованості по сплаті аліментів тому, що за станом здоров'я він може працювати лише водієм, а в разі влаштування на роботу матиме можливість розрахуватися із боргованістю по аліментах.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 539/4392/13-ц, виданий 03.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єрмак Т.В. від 13.11.2018 р. при примусовому виконанні рішення суду встановлено, що за період з 08.11.2013 року по 01.12.2018 року ОСОБА_2 має борг перед стягувачем по виплаті аліментів у розмірі 40 738,94 коп., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. З урахуванням вказаного, винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості із сплати аліментів у повному обсязі (а.с.3).

Копією виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_2 № 4369 відділення хірургії патології аорти підтверджується факт проведення останньому операції 26.09.2017 року (а.с. 4,5).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_2 з 05.03.2018 року встановлена група інвалідності. Дата чергового перегляду березень 2019 року (а.с. 6).

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення 02-02№ 1385 від 19.11.2018 року ОСОБА_2 отримує держану соціальну допомогу інвалідам 3 групи, починаючи з травня 2018 року в сумі 1 452 грн. У жовтні 2018 року з цих виплат були відраховані аліменти в розмірі 726 грн. 00 коп. (а.с. 12).

З розрахунку, який надано відділом ДВС від 20.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на грудень 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 40 738,94 коп.

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержав за час, протягом якого не проводилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 станом на грудень 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 40 738,94 грн.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Частина 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів за судовим рішенням перевищив суму відповідних платежів за шість місяців, боржник ОСОБА_2 не підпадає під дію ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому державний виконавець правомірно, на підставі та в межах наданих йому повноважень, на виконання вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що заборгованість утворилася із-за його захворювання у 2012-2018 р. та некваліфікованих дій працівників ВДВС по реалізації заарештованого автомобіля, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зобов»язаний до сплати аліментів, починаючи з 08.11.2013 р., згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.09.2018 р., визначеного станом на 01.12.2018 р. старшим державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу ДВСГТУЮ у Полтавській області Єрмак Т.В., починаючи з першого місяця їх присудження, тобто з листопада 2013 р. по лютий 2018 р. боржник ОСОБА_2 взагалі не сплачував аліменти, згідно вказаної довідки ним було сплачено у лютому та березні 2018 р. по 1 100,00 грн., у жовтні та листопаді 2018 р. - по 726,00 грн. (а.с. 22). Обставини, на які посилається боржник, не підтверджені належними та допустимими доказами, медичні довідки підтверджують його хворобу у 2017-2018 р.р., інших даних про хворобу у 2012-2016 р.р. боржником не надано, щодо некваліфікованих дій працівників ВДВС по реалізації заарештованого автомобіля, то в цій частині докази відсутні. Боржником не надано доказів, що він сприяв реалізації автомобіля з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів тощо.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що постанова про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами не сприятиме поліпшенню стану заборгованості по сплаті аліментів, що за станом здоров»я він може працювати лише водієм і в разі працевлаштування на роботу матиме кращу можливість погасити заборгованість, оскільки законодавець передбачив саме таку відповідальність особи-боржника у разі утворення заборгованості зі сплати аліментів, щодо можливого працевлаштування боржника, то це є його припущеннями.

За вказаних обставин, апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець, приймаючи рішення про встановлення обмежень щодо боржника, діяв у спосіб та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах його повноважень, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов