Провадження №2/760/3796/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім»я розпалась і примирення неможливе.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року підсудність справи визначена Солом»янському районному суду м. Києва.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що 24 листопада 1995 року був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей не мають.

З травня 2018 року вони припинили спільне проживання, ведення домашнього господарства, проживають окремо.

Зазначає, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, а подальше примирення між нею та відповідачем неможливе.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка до суду не з'явилася, надіслала до суду заяву, якою просить розглядати справу в її відсутності.

Відповідачу в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Ухвалою від 21 січня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 223, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1995 року.

Від шлюбу дітей не мають.

/ а.с. 3 /

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім»ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду.

Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, з травня 2018 року проживають окремо.

На примирення позивачка не згодна.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім'ї випливає, що однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивачки з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ»я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім»я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в цій частині та розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113 Сімейного кодексу України, , ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 24 листопада 1995 року Перевальським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганської області /а/з № 238/ між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва