Ухвала

Іменем України

21 травня 2019 року

м. Київ

справа № 211/1151/18

провадження № 61-7037ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», представленої Структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фабрикацією виконавчого провадження № 54954486,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 20 822,20 грн, а саме: 10 078,93 грн - за незаконне утримання із заробітної плати та інших виплат за місцем роботи; 104,78 грн - індекс інфляції за весь час прострочення; 61,08 грн - 3 % річних від простроченої суми; 277,41 грн - упущеної вигоди; 300 грн - послуги нотаріуса; 10 000 грн - інформаційно-правові послуги кваліфікованого юриста для поновлення через суд порушених прав, та 18 615,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дати отримання копії ухвали, а саме - заявнику слід було надати квитанцію про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від представників ОСОБА_1 до апеляційного суду було подано доповнення до апеляційної скарги, в яких заявники посилалися на те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому є підстави для звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

Ухвала суду мотивована тим, що спірні правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_1 не зазначено жодного порушення відповідачами його прав як споживача, жодних послуг під час проведення виконавчого провадження відповідачі йому не надавали. В ухвалі суду про залишення без руху їх апеляційної скарги заявникам роз`яснено порядок сплати судового збору та наведено його розрахунок, а також роз`яснено право звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про звільнення від сплати судового збору та наданням відповідних доказів на підтвердження підстав такого звільнення.

30 березня 2019 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору, оскільки відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу (зокрема, щодо подання документів, які підтверджують сплату судового збору), застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Установивши, що позивач у цій справі ОСОБА_1 не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року у зв`язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду від 28 лютого 2019 року.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»)

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», представленої Структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фабрикацією виконавчого провадження № 54954486.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник