Провадження № 2/537/580/2019 Справа № 536/188/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2019 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, перукарні (салону) «Крауня» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

19 березня 2019 року до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, перукарні (салону) «Крауня» про відшкодування майнової та моральної шкоди для розгляду на підставі ухвали від 28 лютого 2019 року.

Позивач ОСОБА_2, згідно змісту позову, просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 та салон «Красуня» винними у справі; стягнути з відповідачів майнову шкоду в розмірі 6 600 грн. на її користь; повідомити податкову службу, що відповідач (перукарня) не видає чеків на вимогу клієнта.

Суддею після перевірки матеріалів позову, було встановлено наступне.

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння фізичною особою судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового та майнового характеру.

Так, згідно частини 4 зазначеного Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн. 40 коп., оскільки статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» № 2629-VIII від 23 листопада 2018 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб в розмірі 1 921 грн. 00 коп. (1 921 грн. 00 коп. * 0,4 = 768 грн. 40 коп.).

Тобто, за кожну вимогу немайнового характеру позивач повинна була сплатити судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Згідно частини 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить не більше 5 (пяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, за оцінену вимогу майнового характеру в розмірі 600 грн. 00 коп. та в розмірі 6 000 грн. 00 коп., позивач повинна була сплатити судовий збір в розмірі 1 536 грн. 80 коп.

Однак, позивач ОСОБА_4 судовий збір не сплатила, та згідно змісту позову, просила суд звільнити її від сплати судового збору тих підстав, що вона являється багатодітною матірю, та з тих підстав, що її позов містить вимоги про відшкодування матеріальних збитків.

Підстави для звільнення відповідачів від сплати судового збору при подачі позову до суду передбачені статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), в якій міститься вичерпний перелік вимог позову, за якими позивачі звільнені від сплати судового, збору.

Однак, вказана норма чинного законодавства не передбачає зазначені позивачем підстави для звільнення її від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Згідно із пунктом 4 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, згідно із частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини позову ОСОБА_5, вона не відповідає встановленим чинним цивільним законодавством вимогам в частині способу захисту цивільних прав та інтересів, які передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України, оскільки визнання особи винною не є способом захисту порушених прав відповідачем в контексті вимог Цивільного процесуального кодексу України, оскільки це є перевагою кримінально процесуального законодавства, у звязку із чим суддя вважає за необхідне розяснити позивачу її право звернення з метою захисту порушених прав до органів прокуратури.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно змісту позову, ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 600 грн. 00 коп., однак жодного підтвердження понесених нею витрат саме в такому розмірі позивачем до суду не надано, а також позивач не скористалась передбаченим статтями статей 83, 84 Цивільно-процесуального кодексу України правом подання клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати такі докази.

В порушення вказаної вище норми чинного законодавства, позивач не обґрунтувала, з чого складається визначена нею суми завданої моральної шкоди в розмірі 6 000 грн. 00 коп., не обґрунтувала розміру завданої моральної шкоди.

Пунктом 1 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно змісту позову ОСОБА_2, остання зазначає дві адреси позивача, а саме: АДРЕСА_1, та: Україна, 39608, АДРЕСА_2.

Однак, позивач не зазначила, на яку саме адресу їй необхідно направляти кореспонденцію, що позбавляє суд можливості повідомляти позивача належним чином щодо розгляду її позову.

У звязку з викладеними обставинами, 22 березня 2019 року судом винесено ухвалу, якою зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення встановлених суддею недоліків, а саме сплатити судовий збір в передбаченому чинним законодавством розмірі в залежності від ціни позову; привести у відповідність до вимог цивільного процесуального законодавства України резолютивну частину позову; обґрунтувати заявлену до стягнення суму матеріальної та моральної шкоди із вказівкою на її складові; уточнити адресу для листування з позивачем.

Однак, у встановлений у вказаній вище ухвалі термін позивач недоліки позову не усунув.

Відповідно до вимог частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки встановлені суддею недоліки позивачем не були усунені, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтею 185 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, перукарні (салону) «Крауня» про відшкодування майнової та моральної шкоди - повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Д.О. Зоріна