Постанова

Іменем України

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 213/2959/16-ц

провадження № 61-27633св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Мазуренка В. В. від 15 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бондар Я. М.,

Барильської А. П., Зубакової В. П., від 04 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат») про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов'язків у ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» загинув його батько ОСОБА_7. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 та акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5.

Посилаючись на те, що загибель батька, що сталася внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, призвела до порушення життєвого ритму, негативно відобразилася на його здоров'ї, вимагає від нього додаткових зусиль в організації власного життя та завдає глибоких душевних страждань, позивач просив стягнути з відповідача 220 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Інгульського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого

2017 року позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 80 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачу завдано моральної шкоди, яка пов'язана зі смертю його батька, який перебував у трудових відносинах з відповідачем та загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня

2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено частково. Рішення Інгульського районного суду

м. Кривого Рогу від 15 лютого 2017 року змінено та зменшено розмір моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 з 80 000 грн до 50 000 грн.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд, з урахуванням глибини, тривалості та характеру моральних страждань позивача, з застосуванням засад розумності, виваженості та справедливості, вважав обгрунтованим та справедливим визначити розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 50 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів про те, що його батько загинув внаслідок винних дій відповідача.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_7 перебував з ПАТ ««Південний гірничо-збагачувальний комбінат» у трудових відносинах, працював слюсарем з ремонту обладнання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов'язків у результаті нещасного випадку ОСОБА_7 загинув.

За результатами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, були складені акти форми

Н-1 та Н-5. Цими актами встановлено, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та стався з вини посадових осіб відповідача.

Загиблий ОСОБА_7 є батьком позивача.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частини першої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (статті 57, 212 ЦПК України 2004 року), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз'яснення, викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня

1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», конкретні обставини нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, внаслідок якого настала смерть батька ОСОБА_4, ступінь вини відповідача, який не забезпечив належних безпечних умов праці та контролю за їх дотриманням, характер, глибину і тривалість моральних страждань дитини та з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції не переглядається, оскільки змінено судом апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що його батько загинув внаслідок винних дій товариства, є необґрунтованими, оскільки спростовуються актом Н-1

від 25 серпня 2008 року, відповідно до якого вказаний нещасний випадок стався з вини посадових осіб відповідача. Цей акт був підписаний посадовими особами товариства без заперечень (а. с. 4-12).

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта