Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 15165,57 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором б/н від 15.08.2008.

Відповідачем на позовну заяву надано відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги він не визнає, оскільки Лисичанський міський суд Луганської області рішенням від 07.10.2011 у справі № 2-1679/2011, з відповідача стягнуто всю заборгованість за тим же кредитним договором у розмірі 3693,12 грн. та судові витрати в розмірі 171 грн. За виконавчим листом, виданим на підставі вищевказаного судового рішення, Лисичанським МВ ДВС відкрито виконавче провадження № 33857022, яке завершено 04.02.2013, у звязку з повним виконанням рішення суду та погашення кредиту. Тобто всі зобовязання за кредитним договором виконані 04.02.2013. А тому просив у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що станом на 23.07.2018 поточна заборгованість за кредитом складає 15165,57 грн. Лисичанський міський суд рішенням від 07.10.2011 задовольнив позов банку та стягнув борг за кредитним договором № LGXRRX23180147. Оскільки повного погашення заборгованості за рішенням суду від 07.40.2011 не відбулось, то відповідно договірні правовідносини між сторонами не припинились, тому банк продовжує нарахування відсотків. Вважає, що прийняття рішення від 07.10.2011 не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору і не тягне за собою припинення договору.

Судом встановлено, що 15.08.2008 між сторонами був укладений кредитний договір № LGXRRX23180147, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2714,4 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості /а.с.7/.

Лисичанський міський суд Луганської області рішенням від 07 жовтня 2011 р. стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором № LGXRRX23180147 від 15.08.2008 в сумі 3693,12 грн. та судові витрати в розмірі 171 грн. /а.с.30/.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобов'язання міститься в частині першій статті 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530,631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з повідомлення Лисичанського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області, виконавче провадження № 33857022 по виконанню виконавчого листа № 2-1679 від 07.10.2011, виданого Лисичанським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитом в розмірі 3864,12 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було закінчено 04.02.2013 у звязку з фактично повним виконанням на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання /а.с.31/.

На підставі викладеного, суд зазначає, що зобовязання за кредитним договором № LGXRRX23180147 від 15.08.2008 виконано відповідачем належним чином 04.02.2013, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року № 202/33292/13-ц.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д до ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його складення у повному обсязі.

Суддя: