У Х В А Л А

22 квітня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву представника позивача, про відвід судді Кошеля Б.І., у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди,визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2019 року представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід судді Кошеля Б.І., мотивуючи тим, що суддею порушуються приписи ЦПК України. Зазначене, та інші зовнішні прояви дають підстави стороні позивача вбачати упередженість судді. Через допущення суддею Кошель Б.І. систематичних та очевидних порушень вимог процесуального законодавства, у представника позивача виникли сумніви у безсторонності судді. Суддею Кошель Б.І. порушено приписи ЦПК України щодо дотримання розумних строків розгляду цієї справи, оскільки 05.11.2018року суддею було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а станом на 17.04.2019року розгляд справи так і не проведено. Суддя неприпустимо проявляє субєктивне ставлення до сторін у справі, суддею не розглянуто клопотання представника позивача про витребування доказів, порушення суддею строку для прийняття відзиву на позовну заяву, хоча відповідачі впродовж 3 місяців не цікавилися станом судового провадження, порушено строки при призначенні справи до розгляду по суті, суддя безпідставно відкладає судові засідання, суддя не досліджує виконання відповідачами вимог ч.2 ст.95 ЦПК України щодо подачі письмових доказів, суддя порушує принцип змагальності, безпідставно затягує розгляд справи. Враховуючи викладені обставини, представник позивача просить задовольнити заяву про відвід судді Кошель Б.І. у справі № 357/11290/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 18.04.2019 року заява позивача ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ», про відвід судді Кошель Б.І. розподілена на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмолу О.Я.

Дослідивши заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошеля Б.І., суд прийшов до висновку, що заява про відвід судді не підлягає до задоволення.

Ухвалою судді Кошеля Б.І. від 05.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2019 року провадження у вищевказаній справі зупинено до вирішення заяви представника позивача ТОВ Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошеля Б.І.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Також, у пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 3,п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Так, підставою для відводу позивач вказує на недотримання суддею Кошелем Б.І. процесуальних строків розгляду данного спору, передбачених для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та сумніви в обєктивності і неупередженості судді.

Однак, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

А відповідно до ст. 376 ЦПК України порушення суддею норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення саме в порядку апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішень суду першої інстанції (ст. 367 ЦПК України).

Отже, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, порушення строків розгляду справи не є стверджувальними критеріями упередженості судді. Також, незгода позивача із прийнятими судом процесуальними рішеннями щодо задоволення клопотання відповідача та прийняття документів з порушеними строками, не може слугувати підставою для усунення судді від розгляду цієї справи. Інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності або неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено, та позивачем не наведено.

Таким чином, заява про відвід судді Кошеля Б.І., у вказаній справі не підлягає до задоволення.

Відповідно до змісту ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошель Б.І. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_6