Справа № 362/1935/19
Провадження № 2/362/1688/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Марчука О.Л.,
при секретарі Лущик Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Зазначила, що вони припинили шлюбі відносини та не ведуть спільного господарства.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надала суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності.
Відповідач повідомив про можливість розгляду справи у його відсутності та визнав позов.
Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.
15 липня 2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Данилівській сільській раді Васильківського району Київській області, актовий запис за № 15, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 15 липня 2002 року.
Сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.10.2002 року (а.с. 5).
Позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач проти цього не заперечує.
Клопотань про надання строку для примирення не заявлено.
Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер та сторони бажають його розірвати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення.
Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.
Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому, у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі частини першої статті 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, решту суми судового збору слід покласти на відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110 112 СК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 142, 197, 198, 206, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,
Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , який зареєстровано 15 липня 2002 року у Данилівській сільській раді Васильківського району Київській області, актовий запис за № 15 розірвати.
Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок у відшкодування судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий