АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/678/19Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Ребриної К.Г., у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транс-сервіс-Л», ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Транс-сервіс-Л», ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 грудня 2013 року відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу, що посвідчений довідкою-рахунком ВІА 117543 автомагазину ПП «Транс-сервіс-Л» вона придбала автомобіль НОМЕР_1.

У 2017 році позивач дізналась, що першим власником автомобіля було подано неправдиві документи про отримання кредиту в банку і автомобіль знаходиться в заставі в ПАТ «ПУМБ» та вона не може розпоряджатись законно придбаним автомобілем через наявність арешту та заборони банку.

На підставі викладеного позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу від 17 грудня 2013 року, що був укладений між нею та ОСОБА_4 про придбання автомобіля NISSAN JUKE, кузов SJNFBAF15U6383969 д.н.з. НОМЕР_2, що посвідчений довідкою-рахунок ВІА 117543 автомагазину ПП «Транс-сервіс-Л» м. Умань.

Визнати за нею право притримати вказаний автомобіль до повного розрахунку за нього відповідачами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача вартість проданого автомобіля в сумі 466200 гривень.

Стягнути з ПП «Транс-сервіс-Л» та ОСОБА_4 солідарно на користь позивача збитки в сумі 10000 гривень.

Стягнути з ПП «Транс-сервіс-Л» та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу.

У грудні 2018 року позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити органам державної виконавчої служби України до закінчення судового розгляду справи та прийняття судами кінцевого рішення вчиняти дії по зверненню стягнення на автомобіль NISSAN JUKE, кузов SJNFBAF15U6383969, в тому числі вилучати автомобіль в ОСОБА_3, здійснювати інші дії по примусовому його продажу.

Заяву обґрунтовує тим, що автомобіль в будь-який час може бути вилучений банком або органами виконавчої служби по договору застави чим будуть порушені права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2018 року заяву задоволено.

Заборонено органам державної виконавчої служби України до закінчення судового розгляду справи та прийняття судами кінцевого рішення вчиняти дії по зверненню стягнення на автомобіль NISSAN JUKE, кузов SJNFBAF15U6383969, в тому числі вилучати автомобіль в ОСОБА_3, здійснювати інші дії по примусовому його продажу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом було завчасно підтверджено заявлені позовні вимоги позивача, при цьому не взято до уваги можливість ефективного захисту права та інтересу апелянта, не розглянуто клопотання про зупинення провадження у справі, яке подано раніше заяви про забезпечення позову, позивач не надала доказів, які б свідчили про наявність ризику порушення її прав. Вказує, що даним зобовязанням суд фактично позбавив АТ «ПУМБ» можливості захисту своїх прав. Крім того, в заяві про забезпечення позову та в самій ухвалі не вказано пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відзиві ОСОБА_3 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що при придбанні автомобіля від неї було приховано такий істотний недолік як заборона на відчуження, при обізнаності з яким вона ніколи не уклала б договір купівлі-продажу, внаслідок чого порушується її право власності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява є обґрунтованою.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим та невмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказана норма права і визначає підстави, за наявності яких підлягає задоволенню заява про забезпечення позову.

З поданого позову ОСОБА_3 вбачається, що його предметом є розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення сплачених грошей та збитків і не йдеться за спір про право власності на автомобіль.

Як в поданій заяві про забезпечення позову, так і в оскаржуваній ухвалі суду відсутнє обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернулась до суду.

Не вбачає таких підстав і апеляційний суд, оскільки те, що зазначений автомобіль може бути вилучений банком або органами виконавчої служби по договору застави ніяким чином не ускладнює і не унеможливлює виконання рішення, яким будуть задоволені позовні вимоги позивача.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Фактично судом заборонено державному виконавцю здійснювати примусове виконання рішення, однак серед видів забезпечення позову існують спеціальні види встановлені п.п.5,6 частини 1 статті 150 ЦПК України які передбачають зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Відомості про те, що на виконанні ДВС знаходяться відповідні рішення відсутні, як і відсутні зазначені вище позовні вимоги.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з'ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Наявність заборони органам державної виконавчої служби України до закінчення судового розгляду справи та прийняття судами кінцевого рішення вчиняти дії по зверненню стягнення на автомобіль, в тому числі вилучати автомобіль в ОСОБА_3, здійснювати інші дії по примусовому його продажу порушує охоронювані законом права та інтереси ПАТ «ПУМБ» щодо можливості реалізувати своє право на автомобіль, який знаходиться в заставі у банку.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376,381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»- задовольнити, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення яким:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транс-сервіс-Л», ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 25 квітня 2019 року.

Судді