Провадження 2/127/4508/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

10.07.2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 2-3 т. 1).

Позов мотивований тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 05.05.2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 26 000 швейцарських франків шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені договором, але не пізніше 04.05.2016 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту та сплати процентів в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

З метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, 05.05.2006 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,5 кв.м., вартістю 170 826 грн., яка належала їй на праві власності.

22.10.2010 року ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, які проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

20.04.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» надало до Першої вінницької державної нотаріальної контори повідомлення-вимогу до спадкоємців померлого про наявність кредиторської заборгованості. Листом від 17.03.2017 року Перша вінницька державна нотаріальна контора повідомила, що на претензію банку була заведена спадкова справа № 121/2017.

Після смерті позичальника заборгованість за кредитом не погашалась. Станом на 30.06.2017 року заборгованість за кредитним договором від 05.05.2006 року № 0 складає 11 555 швейцарських франків 75 сантимів, що еквівалентно 314 776,95 грн.

Пунктом 6.7 договору іпотеки від 05.05.2006 року визначено, що іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення боргу за кредитним договором на іншу особу. Після смерті позичальника та прийняття спадщини дружиною ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5, відбулося переведення боргу за кредитним договором на спадкоємців.

Зазначаючи правовою підставою позову ст.ст. 525, 526, 530, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку», позивач просив з метою погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк», що виникла за кредитним договором від 05.05.2006 року № 0 у розмірі 11 555 швейцарських франків 75 сантимів, а також погашення судових витрат, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,5 кв.м., яка належить ОСОБА_2; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку» за початковою ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності (а.с. 2-3 т.1).

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав відповідно до обставин, що викладені в позовній заяві. Надав письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (т. 2 а.с. 1-3). Суду пояснив, що відповідач у справі є іпотекодавцем і майновим поручителем ОСОБА_3 за кредитним договором від 05.05.2006 року № 0. Позичальник помер, однак, зобовязання за кредитним договором не припинилось внаслідок смерті позичальника, а перейшло до спадкоємців першої черги відповідно до ст.. 1268 ЦК України: дружини ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5, які проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Претензія до спадкоємців була направлена нотаріусу. Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 сума боргу по кредиту становить 11 555,75 швейцарських франків, зобовязання за договором іпотеки внаслідок смерті позичальника не припинилось, представник просив задоволити позов і звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 65 за адресою: м. Вінниця, вул. Тімірязєва, 2, яка належить ОСОБА_2 із зазначенням початкової ціни квартири, яка встановлена експертом.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 позов не визнав, надав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 116-120 т. 1) та відзив на позов (т. 2 а.с. 67-69), письмові пояснення (т. 2 а.с. 125-126). Суду пояснив, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 його дружина і донька до нотаріальної контори звертались, доказів прийняття ними спадщини немає. Просив врахувати, що станом на сьогоднішній день коло спадкоємців не визначене, тому основне зобовязання припинилось внаслідок смерті позичальника, крім того, відповідач не давала жодних зобовязань про те, що також буде відповідати своїм майном за зобовязаннями спадкоємців позичальника, тому і похідне зобовязання по договору іпотеки також є припиненим. Також представник наголосив, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки банк знав про смерть ОСОБА_3 ще з 2011 року, і якщо суд дійде висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «УкрСиббанк», просив відмовити в задоволенні позову з цієї підстави (а.с. 124-125 т. 1 ).

Судом вчинені наступні процесуальні дії у справі.

19.07.2017 року суддею Вінницького міського суду Вінницької області Жмудем О.О. відкрите провадження у даній справі (а.с. 61 т. 1). Ухвалою суду від 02.10.2017 року визнана явка представника позивача в судове засідання обовязковою для особистих пояснень (а.с. 72 т. 1), витребувана спадкова справа, заведена до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 73-74 т. 1). 13.12.2017 року судом витребувані від ПАТ «УкрСиббанк» оригінали кредитного договору та договору іпотеки (а.с. 140-141 т. 1). 22.01.2018 року судом витребуваний від ПАТ «УкрСиббанк» оригінал кредитного договору (а.с. 213-214 т. 1). 27.04.2018 року призначена судова будівельно-технічна експертиза для зясування ринкової вартості предмета іпотеки і зупинене провадження у справі (т. 2 а.с. 18). 20.08.2018 року суддею Вінницького міського суду Вінницької області Жмудем О.О. провадження у справі було поновлене (т. 2 а.с. 57).

Оскільки станом на 18.10.2018 року закінчились повноваження судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудя О.О., 19.10.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 127/14653/17 (т. 2 а.с. 77).

26.10.2018 року суддею Вінницького міського суду Вінницької області Вохміновою О.С. було прийнято до розгляду справу № 127/14653/17 та призначено підготовче засідання (т. 2 а.с. 79).

12.12.2018 року підготовче провадження у даній справі закрито (т. 2 а.с. 162).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 05.05.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 договору про надання споживчого кредиту № 0, банк надав ОСОБА_3 кредит для особистих потреб ремонту квартири та купівлі меблів (п.1.4), в іноземній валюті в сумі 26 000 швейцарських франків, зі сплатою процентів, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквівалент 102 700 грн. за курсом НБУ на день укладення договору (п.1.1). Позичальник зобовязався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (дод. № 1 до договору) але в будь-якому випадку не пізніше 04.05.2016 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору. Позичальник зобовязався повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії штрафи та інші платежі відповідно умов договору (п. 1.2.2.). Детальний розпис нарахування процентів передбачений п. 1.3.

Умови забезпечення даного кредиту передбачені розділом 2 договору. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2; порука жінки ОСОБА_4 (п.2.1).

У випадку невиконання позичальником своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, визначений п.2.1 договору, та інше майно позичальника (п.5.7) (т. 1 а.с. 10-24).

05.05.2006 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № 10984, згідно з яким іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру житловою площею 27,7 кв.м., загальною площею 50,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (п.1.1, 1.4). За домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки становить 170 826 грн. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання всіх грошових зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором від 05.05.2006 року № 0 (п.1.2) (т. 1 а.с. 26-29).

Зокрема, сторони домовились, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право задоволити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами (п.2.1.1.). Звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках, зокрема, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2 цього договору іпотеки, на підставі, зокрема, рішення суду (п.4.1, 4.2).

Ця іпотека зберігає силу у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення боржником боргу за кредитним договором на іншу особу (п.6.7).

ОСОБА_3 помер 22.10.2010 року, про що 25.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис про смерть № 2779 та 14.02.2011 року повторно видано свідоцтво про смерть (а.с. 30 т. 1).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.06.2017 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 05.05.2006 року становить 11 555,75 швейцарських франків, що відповідає 314 776,95 грн. (а.с. 44-47 т.1). В судовому засіданні представник позивача повідомив, що така заборгованість по тілу кредиту виникла на момент смерті позичальника. До смерті ОСОБА_3 погашав кредит вчасно і претензій до нього не було.

Листом від 20.04.2011 року банк звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із повідомленням/вимогою про наявність кредиторської заборгованості у звязку зі смертю позичальника ОСОБА_3 (а.с. 37-39 т. 1). 17.04.2012 року банк звернувся із подібним листом повторно (т. 1 а.с. 40).

25.01.2017 року банк звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із запитом щодо надання відомостей щодо кола спадкоємців ОСОБА_3, який помер 22.10.2010 року (т. 1 а.с. 41-42) та отримав відповідь про те, що претензію від банку отримано 07.03.2017 року та зареєстровано у книзі реєстрації спадкових справ за № 355 (а.с. 43 т. 1).

Спадкову справу № 121/2017 до майна померлого ОСОБА_3 заведено 07.03.2017 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою (а.с. 79-100 т. 1 ).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що жоден із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини абу відмову в прийнятті спадщини не звертався.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» вважав, що зобовязання ОСОБА_3 перейшло до спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які заборгованість по кредиту не погашають, тому в силу п. 6.7 договору іпотеки, ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку» іпотека зберігає силу.

Суд дійшов висновку, що таке твердження позивача є необґрунтованим.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України).

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави припинення іпотеки визначені в ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовЧязання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельна ділянка не припиняється, з інших підстав, передбачених цим законом.

Згідно із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов'язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язане з його особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Таким чином, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13.

Разом з тим, з матеріалів спадкової справи, досліджених в судових засіданнях вбачається, що спадкоємці ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після його смерті не звертались.

Позивачем не доведено, що спадкоємці першої черги ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини і прийняли спадщину в силу ст. 1268 ЦК України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 на момент смерті перебував в шлюбі із ОСОБА_4, а відомості, які він вказував в заяві на надання кредиту були актуальними лише станом на 17.04.2006 року (а.с. 31 т.1).

Посилання представника позивача на те, що згідно з копією паспорта ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 135-137 т.1), тому прийняла спадщину, є безпідставним. Суд приймає до уваги, що копія паспорту була завірена представником ПАТ «УкрСиббанк» ще в квітні 2006 року, позичальник ОСОБА_3 згідно відмітки в паспорті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32-33 т.1), така ж адреса позичальника зазначена і в кредитному договорі. Крім того, в матеріалах справи міститься довіреність ОСОБА_4, згідно якої її місце реєстрації проживання станом на 28.10.2017 року м. Вінниця, вул. Баженова, 34 (а.с. 102).

Відомості про родинні стосунки, місце проживання і реєстрацію ОСОБА_5 (позивач вважає, що це донька ОСОБА_3І.) взагалі відсутні в матеріалах справи.

Також позивачем не надано доказів, що спадщину прийняли інші особи, які постійно проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Тому твердження позивача про наявність спадкоємців ОСОБА_3, які прийняли спадщину, є лише припущенням.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що питання про заміну боржника у зобовязанні у встановлений спосіб не вирішувалось, іпотекодавець ОСОБА_2 згоди на забезпечення виконання зобовязання новим боржником не надавала. Також умови договору не містять безумовного застереження, відповідно до якого іпотекодавець надає згоду відповідати за зобовязаннями за кредитним договором у разі смерті боржника.

Оскільки станом на день розгляду справи по суті достовірно не встановлено особу, яка внаслідок смерті боржника несе відповідальність в межах вартості майна, одержаного у спадщину, ОСОБА_2 згоди на забезпечення виконання зобовязання новим боржником не надавала, суд дійшов висновку, що достатніх підстав для задоволення позову і звернення стягнення на предмет іпотеки немає.

Посилання позивача на п. 6.7 договору іпотеки як підстави для задоволення позову є необґрунтованим, оскільки в даному пункті сторони погодили можливість збереження іпотеки при переведенні боржником боргу за кредитним договором за згодою кредитора (ст. 520 ЦК України), а не внаслідок смерті позичальника.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цією ж статтею визначено і орієнтовний перелік способів захисту. В пункті 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено припинення правовідношення, як один із способів захисту цивільних прав.

Укладення між сторонами у справі іпотечного договору стало підставою для виникнення між ними прав та обовязків з приводу виконання умов вказаного договору.

Слід зазначити, що у разі існування між сторонами, які перебувають між собою в певних правовідношеннях, спору про припинення зобовязань за договором, такий спір може бути переданий на вирішення суду, а вимога про визнання припиненими зобов'язань за договором по суті є вимогою про припинення цивільних правовідносин за цим договором, що відповідає передбаченим статтею 16 ЦК України способам захисту.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не предявила позовних вимог щодо припинення зобовязань за договором іпотеки, суд не вирішує відповідний спір в межах даного провадження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 1268 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

позивач ПАТ «УкрСиббанк», 04070 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Вінниця, вул. Тімірязєва, 2/65, ІПН НОМЕР_1.

Повне судове рішення складене 03.05.2019 року.

Суддя: