Справа № 214/3241/19
6/214/95/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права боржника ОСОБА_2 на виїзд за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України з метою забезпечення виконання рішення суду на підставі виконавчого листа №804/9877/13-а, виданого 30.12.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу боргу.

Вимоги подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №804/9877/13-а, виданий 30.12.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу заборгованості зі сплати єдиного внеску. У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників. З моменту відкриття провадження офіційних джерел отримання доходів, наявності у власності майна, рахунків в банківських установах у боржника виявлено не було. На адресу боржника державним виконавцем неодноразово направлялись виклики, на які боржник не зявляється, хоча й постанову про відкриття виконавчого провадження отримала. Виходом за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 двері ніхто не відчинив, державним виконавцем залишено повідомлення, яке боржник в черговий раз проігнорувала. Оскільки вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відповідно до законодавства можливе лише на підставі рішення суду, державний виконавець просить суд застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Суд розглядає подання негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

У порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зміст та вимоги подання, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.12.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №804/9877/13-а на виконання рішення від 22.08.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 748 грн. 10 коп.

Боржником визначено ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 06.02.2019 року відкрито виконавче провадження №58298155 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо доведення цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за кордон прямо встановлено виключно положеннями ст.441 ЦПК України. КАС України містить розділ ІV «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», однак норми, які б регламентували процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за межі України при виконанні рішень, ухвалених в порядку адміністративного судочинства, відсутні.

Згідно з позицією Верховного Суду України, ст.441 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень незалежно від виду судочинства, а також рішень інших органів та посадових осіб щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими передбаченими Законом виконавчими документами, примусове виконання яких здійснюється органами ДВС.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У розумінні положень ст.12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Із долучених до подання матеріалів не можливо встановити, чи направлялась на адресу боржника ОСОБА_2 копія постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки повідомлення про вручення їй копії постанови, викликів до ДВС відсутні, як і докази повернення листа до ДВС у звязку з неврученням боржникові, що унеможливлює встановлення обставин обізнаності боржника з наявністю виконавчого провадження загалом.

Крім того, державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина ОСОБА_3 для виїзду за кордон і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України та намір.

При цьому, саме по собі невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням обовязків.

З огляду на викладене та неповноту вчинення виконавчих дій, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу як обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України та вважає, що такий захід може бути застосований як виключний спосіб з метою виконання зобов'язань, а тому приходить до висновку, що звернення державного виконавця із поданням є передчасним і таким, що порушуватиме право особи-боржника на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.ст.248, 254, 256, 292-294, 295, п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права боржника ОСОБА_2 на виїзд за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Гринь Н.Г.