Справа № 2/593/71/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"13" травня 2019 р.

В складі:

Головуючого судді Німко Н.П.

Секретарі судового засідання Олексів О.Б.

З участю:

Представника позивача Горського О.І.

Представника відповідача Михальчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області заяву представника відповідача відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради про відвід головуючої судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради із вимогою визнати незаконним та скасувати наказ №-108-к/тр від 18 жовтня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

До проведення підготовчого судового засідання представник відповідача подала заяву про відвід головуючої судді Німко Н.П., яку особисто підтримала у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування заявленого відводу у заяві вказано, що не зважаючи на те, що сторона відповідача вважає головуючу суддю Німко Н.П. висококваліфікованим юристом і чесним службовцем, той факт, що чоловік головуючої перебуває у давніх дружніх стосунках із позивачем по справі ОСОБА_1 викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Зважаючи на таку обставину, згідно п.5 ст. 36 ЦПК України, сторона відповідача заявила головуючому судді відвід від розгляду даної цивільної справи.

У судовому засіданні представник відповідача Михальчук Г.В. заяву про відвід підтримала із підстав, які у ній зазначені, просить відвід задовольнити. Поряд з цим на запитання суду повідомила, що сторона відповідача стверджує про факт дружніх і товариських стосунків лише чоловіка головуючої судді із позивачем, але не про факт таких відносин самої судді із позивачем, про це їй не відомо, однак вона припускає ймовірність таких стосунків й дружбу сімей головуючої судді та позивача. Також уточнила, що у даному випадку за вказаних обставин у сторони відповідача є сумнів і припущення можливої упередженості головуючої судді при вирішенні цієї цивільної справи.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, зі слів його представника адвоката Горського О.І. підготовчий розгляд справи можливий за відсутності його довірителя.

Представник позивача адвокат Горський О.І. у підготовчому судовому засіданні зі слів свого довірителя позивача ОСОБА_1 не заперечив факт близького знайомства й товариських стосунків позивача із чоловіком головуючої судді. Поряд з цим вважає, що така обставина не може свідчити про упередженість головуючої судді при розгляді даної цивільної справи, зважаючи й на те, що сторона відповідача характеризує головуючу суддю як чесного службовця. Однак, загалом щодо вирішення заявленого відводу поклався на думку суду.

Дослідивши заяву про відвід судді, заслухавши з цього приводу представників сторін по справі, суд дійшов до наступного

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов про України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За наслідками розгляду заяви про відвід, суд приходить до висновку, що не заперечені стороною позивача дружні стосунки позивача ОСОБА_1 із чоловіком головуючої судді Німко Н.П. є обставинами , які, як у сторони відповідача, так і у інших учасників судового розгляду, а також і у будь-якого стороннього спостерігача, навіть за відсутності особистих дружніх стосунків головую судді із позивачем, можуть викликати сумнів у неупередженості головуючої судді при розгляді зазначеної цивільної справи.

Відтак, з метою дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача Михальчук Г.В. про відвід судді задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради про визнання незаконними наказу про накладення дисциплінарного стягнення передати для повторного автоматичного розподілу справи в порядку ст. 14 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко