Справа № 344/3086/18
Провадження № 2/344/959/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 13 061,91 грн. за кредитним договором №б/н від 15.02.2012 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 13 061,91 грн. за кредитним договором №б/н від 15.02.2012 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до умов вищевказаного кредитного договору ОСОБА_3 отримав в позивача кредит в розмірі 16 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. 08.12.2013 року позичальник ОСОБА_3 помер. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязаннями. Спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Отже, спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 08.12.2013 року по 08.06.2014 року. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Позивачем, 03.06.2014 року була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори та 18.06.2014 року отримано відповідь, з якої вбачається, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкорва справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ ПриватБанк. Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 21.09.2017 року до спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, відповідно до якого позивач предявив свої вимоги, однак, жодних дій відповідачами вчинено не було. ОСОБА_2 на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 15.02.2012 року становить 13 061,91 грн., яку банк просить суд стягнути з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 71).

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 59, 65-70, 80-85).

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з спадкоємців боржника заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що 15.02.2012 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 16 500,00 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки (а.с. 7-31).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-НМ №179612 виданого 09.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер 08.12.2013 року у віці 52 років, про що 09.12.2013 року складено актовий запис №1861 (а.с.35).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із копії паспортів гр. України СЕ232361 та СС892992 на час смерті ОСОБА_3, разом із ним у АДРЕСА_1 проживали відповідачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 33, 34).

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема передбачені у статтях 610, 611, 612 ЦК України.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання за кредитним договором не виконано, станом на день смерті позичальника (08.12.2013 року) заборгованість за кредитним договором позичальника становить 13 061,91 гривень, з яких: 13 061,91 грн. заборгованість за кредитом (а.с.5, 6).

Як передбачено ч.1 ст.608 ЦК України, зобов"язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязане з його особою і у зв"язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов"язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов"язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов"язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Перелік зобов"язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов"язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов"язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред"явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред"явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст.ст.1281, 1282 ЦК України зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, який помер 08.12.2013 року, спадкова справа № 45/2014 заведена 24.01.2014 року на підставі претензії кредитора (а.с.40).

Як роз"яснив Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов"язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям.

Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором; пред"явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством (ст. 1281 ЦК України).

Враховуючи викладене, а також те, що судом не здобуто доказів стосовно наявності спадкового майна та його вартості, в межах якої може бути стягнуто заборгованість, підстав для задоволення позову судом не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги до задоволення не підлягають, то підстав для стягнення судового збору з відповідачів на користь порзивача немає.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 280, 526, 527, 530, 599, 608,610-612, 1054, 1216, 1218-1220, 1231, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 13 061,91 грн. за кредитним договором №б/н від 15.02.2012 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн. - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.