П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1501/18

Провадження № 22-ц/4815/412/19

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: Ковтунович М.І.

Дата, час і місце ухвалення рішення суду:

18 год. 31 хв. 20.12.2018 у м. Вараш Рівненської області

Повний текст постанови складено: 25.12.2019.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.;

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я";

представники учасників справи: позивача - адвокат Харчук Василь Іванович,

відповідача - адвокат Тимошенко Оксана Василівна,

за участі (в апеляційному суді): позивача і представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича на рішення Кузнецовського міського суду від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3" Міністерства охорони здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: начальник Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3" Міністерства охорони здоров`я України Коцюбинський Олександр Володимирович; про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

02 серпня 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Харчука В . І. з позовом до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3" Міністерства охорони здоров`я України (далі - ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ) про визнання незаконним та скасування наказу ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 23.05.2018 №1-дс "Про оголошення догани ОСОБА_1 , ОСОБА_4 " в частині оголошення догани позивачу, визнання незаконним та скасування наказу ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 12.06.2018 №3-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення завідувачу відділення (лікарю-стоматологу) стоматологічного відділення поліклініки ОСОБА_1", визнання незаконним і скасування наказу ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 09.07.2018 №232-ос "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ", поновлення на посаді завідувача відділення - лікаря-стоматолога стоматологічного відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Мотивуючи свої вимоги, вказувалося про те, що позивач обіймала посаду завідувача стоматологічного відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ і одночасно посаду лікаря-стоматолога. На її переконання, незаконним є накладення 23 травня 2018 року роботодавцем дисциплінарного стягнення у виді догани за запізнення на роботу без поважних причин 17 травня 2018 року на чотири хвилини, про що видано відповідний наказ від 23.05.2018 №1-дс. Вважає, що дане стягнення суперечить ступеню тяжкості вчиненого проступку, адже цим фактом шкоди заподіяно не було. Відповідачем не враховано обставин, за яких вчинено проступок, а також її попередню роботу, де щодо неї подібні заходи юридичної відповідальності не застосовувалися. При цьому посилається на відсутність повноважень комісії на складання акту перевірки виходу на роботу працівників стоматологічного відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ.

В подальшому, 12 червня 2018 року роботодавцем видано наказ №3-дс, яким притягнуто її до дисциплінарної відповідальності у виді догани за халатне ставлення та неналежне виконання своїх посадових обов`язків. На думку ОСОБА_1 , оспорюваний наказ не містить покликання про невиконання нею конкретних наказів чи розпоряджень адміністрації закладу. Посадовою інструкцією передбачено подання нею лише щорічних звітів, який був поданий за минулий звітний 2017 рік. Тобто обставина неподання нею звіту могла бути виявлена у січні 2018 року, а тому застосування заходу дисциплінарної відповідальності не відповідає вимогам закону, позаяк закінчився строк притягнення до відповідальності. Крім того, жодних зобов`язань посадової інструкції, положення про стоматологічне відділення чи правил внутрішнього трудового розпорядку не порушувала, що свідчить про незаконність цього наказу.

Щодо оспорюваного наказу від 09.07.2018 №232-ос "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ", яким її звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, то вважала його таким, що суперечить обставинам справи і вимогам закону. Так, даний наказ не містить фактів систематичного невиконання посадових обов`язків позивачем і що саме призвело до його видання. Не погоджувалася через необґрунтованість із твердженнями роботодавця про порушення п. 2.13 Етичного кодексу лікаря, п. 1.5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16.12.2003 №584. Тобто надуманими і суб`єктивними є посилання відповідача на зберігання ліків з простроченим терміном зберігання, недодержання заповнення форми первинної облікової документації, а також невідповідність її кабінету встановленим санітарним нормативам.

Вважала, що її звільнення безпосередньо пов`язане з професійною діяльністю, адже працівники стоматологічного і зубопротезного відділення мали намір виокремитися із адміністративно-господарської структури ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ, утворивши на базі відділення стоматологічну поліклініку як самостійну юридичну особу.

Під час вирішення спірних відносин до участі в справі залучено ОСОБА_5 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальника ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ.

У поданому відзиві відповідач заперечував проти позову повністю. При цьому покликався на чинність наказу від 16.04.2018 №104 про склад комісії з питань проведення перевірки дотримання працівниками трудової дисципліни і зобов`язано її здійснювати контрольні перевірки дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку. Зокрема, комісією було встановлено факт запізнення позивача на чотири хвилини на роботу, що потягло шкоду через отримання заробітку за час, коли вона була відсутня на робочому місці.

На виконання листа Міністерства охорони здоров`я України, який отримано 25 квітня 2018 року, ОСОБА_1 було зобов`язано провести організацію та роботу працівників відділення відповідно до вимог закону, подавши адміністрації аналіз роботи відділення за 2017 рік та перший квартал 2018 року. В ході службового розслідування встановлено невиконання позивачем зазначених розпоряджень. Також при перевірці документів стоматологічного і зубопротезного відділення було виявлено ряд недоліків, в т.ч. номенклатура справ не збігається із назвою документів, відсутні нормативні документи по стоматологічній службі, відсутність первинних інструктажів нових працівників, документів про проведення санітарно-просвітницьких робіт лікарями-стоматологами.

Окрім того, з огляду на ненадходження від ОСОБА_1 заявок на придбання стоматологічних та пломбувальних матеріалів у 2017 році та першому кварталі 2018 року роботодавцем 12 червня 2018 року накладено на неї дисциплінарне стягнення у виді догани.

Згодом, 21 червня 2018 року з метою підтвердження чи спростування обставин службової записки працівника проведено перевірку стоматологічного і зубопротезного відділення, де з`ясовано, що на столі для маніпуляцій позивача знаходяться ліки з терміном придатності, що минув; порушення правил санітарно-епідеміологічного режиму; зберігання ватних кульок у пластиковому флаконі; відсутність маркування на ємності із йодоформом; зберігання дренажів в спирту та шовного матеріалу без дати заміни; в журналі реєстрації роботи лампи бактерицидного опромінення відсутній запис медтехніка про перенесення залишку годин роботи із попереднього журналу; порушення ведення первинної облікової документації; відсутність заявки на придбання медичного обладнання, лікарських засобів, медичних виробів для стоматологічного відділення.

З урахуванням цих фактів, а також того, що ОСОБА_1 відмовилася підписувати акт про ознайомлення, надання пояснень з приводу допущених порушень і взявши до уваги згоду профспілкового комітету ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ на звільнення позивача, з нею було припинено трудові відносини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, про що 09 липня 2018 року видано відповідний наказ №232-ос.

Рішенням Кузнецовського міського суду від 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: начальник ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ; про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ; Рівненська область, м. Вараш, вул. Енергетиків, буд. 23, код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33992414.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_5 ; АДРЕСА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що роботодавець при звільненні позивача додержав встановленого законом порядку та обґрунтовано і підставно припинив трудові відносини із ОСОБА_1 , яка займала посаду завідувача стоматологічного відділення (лікаря-стоматолога) поліклініки ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Під час розгляду справи з`ясовано систематичність невиконання нею без поважних причин обов`язків, які покладені трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що мало місце після попереднього застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарної відповідальності.

На рішення суду представником позивача - адвокатом Харчуком В.І. подано апеляційну скаргу, який вважав його незаконним і необґрунтованим, що полягало у неповноті з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про суперечність висновків та вказівок суду з огляду на повторювання усіх доводів, які містяться в оспорюваних наказах, а також відсутність оцінки доводів позову та мотивів їх спростування, однобічність оцінки показань свідків, не зазначення конкретних пунктів нормативно-правових актів, які порушені ОСОБА_1 , та відсутність порівняння положень посадової інструкції з формулюваннями наказів, які були підставою для звільнення позивача.

Судом залишено без належного застосування вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України щодо обов`язковості урахування при обранні виду дисциплінарного стягнення ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставин, за яких його вчинено, та попередню роботу працівника. При цьому ОСОБА_1 сама визнала факт запізнення на роботу на дві хвилини. Тому вважає, що проступок не є тяжким, а роботодавцю внаслідок цього факту не було завдано жодної шкоди. Раніше позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувалася. Акт, що відповідно до п. 3 наказу ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 16.04.2018 №104 повинен був бути зафіксований у складі восьми чоловік, складено не було і його не було передано керівникові закладу.

Щодо наказу від 12.06.2018 №3-дс, то вважає його непослідовним і неналежно обґрунтованим. Так, в оспорюваному наказі відсутні покликання на конкретні накази адміністрації закладу чи усні або письмові розпорядження заступника начальника з поліклінічного розділу роботи не виконала чи не виконувала позивач. Тобто відсутні конкретні факти, які були би чи могли би бути підставою для застосування дисциплінарної відповідальності. Хибним є твердження роботодавця про необхідність складення квартального звіту в 2018 році, адже п. 2.16 посадової інструкції не передбачає такого. Поготів, у судовому засіданні керівник ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ визнав те, що щорічні звіти ОСОБА_1 подавалися вчасно.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 148 КЗпП України строк накладення дисциплінарного стягнення обмежується місячним строком з дня виявлення проступку, а про його існування роботодавцю повинно було би бути відомо не пізніше січня 2018 року, тому його пропущено без поважних причин.

Суперечливими є і вказівки ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ про відсутність планування роботи стоматологічного та зубопротезного відділень щомісяця і проведення аналізу результатів за 2017 рік та перший квартал 2018 року. В той самий час, п. 2.58 посадової інструкції не зобов`язує начальника відділення погоджувати плани роботи з кимось, а також повідомляти чи звітувати про аналітичну роботу. Таке ж саме стосується і проведення соціологічних досліджень, позаяк п. 2.41 зазначеної інструкції їх форми та способу не передбачає. Натомість ці дослідження проводилися щомісячно у формі усного опитування пацієнтів. Не згоден і з твердженнями про відсутність заявок на потреби відділення в лікарських засобах за 2017 рік та перший квартал 2018 року. Тобто це свідчило би, що усі роки відділення працювало без медикаментів, що є помилковим.

Так само і посилання на порушення позивачем пунктів 5.2, 5.23 та 5.27 Положення про стоматологічне відділення поліклініки не відповідає їхньому змісту, оскільки є голослівними і не стосується безпосередніх службових обов`язків ОСОБА_1

При вказівці на відсутність нормативної бази документів по стоматологічній службі та в журналі інструктажу з питань охорони праці підписів осіб, які відповідальні за його проведення, відповідач не обґрунтував фактів відповідними пунктами Правил внутрішнього трудового розпорядку. Внаслідок цього не конкретизовано, в чому саме виявилося порушення трудової дисципліни, місце, час і спосіб його вчинення.

При встановленні обставин розірвання трудового договору між сторонами суд залишив без уваги роз`яснення пунктів 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №6 "Про практику розгляду судами трудових спорів", де зокрема зазначається про необхідність з`ясування конкретності факту правопорушення, чи могло воно бути підставою для припинення трудових відносин, чи додержано роботодавцем правила ст.ст. 1471 , 148 і 149 КЗпП України, чи не закінчився строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, обставини, за яких вчинено проступок та попередня робота працівника.

Окрім цього, послався на правову позицію, що висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 21.03.2018, зі змісту якої вбачається юридична потреба у з`ясуванні тих обставин, чи пов`язані вони з виконанням службових обов`язків особою, яка притягується до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічно при вирішенні питання про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку не заслуговували на увагу ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ вказівка на п. 2.13 Етичного кодексу лікаря та п. 1.5 наказу Міністерства охорони здоров`я України №584 від 16.12.2003.

Вважає, що суд не врахував показань свідка ОСОБА_6 , яка ствердила про те, що саме вона обходить кабінети і перевіряє наявність медикаментів та термін їх придатності. В кабінеті позивача на маніпуляційному столі прострочених медикаментів вона ніколи не помічала. Тим паче, пояснила, що асистувала ОСОБА_1 , однак жодного разу не бачила, що вона використовує такі препарати.

Щодо помилковості і неповноти записів первинної облікової документації, то амбулаторна карта хворої Ш. в матеріалах справи відсутня і суд не вказав, яким вимогам і якої інструкції не відповідає його здійснення у такий спосіб.

При з`ясуванні обставин видалення зуба пацієнту Т. з недодержанням вимог санітарно-епідеміологічного режиму, санітарно-гігієнічних нормативів умов праці, що відбулося безпосередньо у кабінеті завідувача відділення судом не було здійснено аналізу нормативно-правових актів у сфері санітарно-епідеміологічного режиму і не встановлено, який конкретно пункт і якого наказу порушено ОСОБА_1 . Остання ж заперечила проти такої обставини, що було однією з фактичних підстав її звільнення. При цьому суд стверджував про свідчення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак вони не визначилися, чи був пацієнт чоловіком чи жінкою, з якої щелепи видалявся зуб, в яку пору дня відбулася хірургічна операція. Таким чином, ці показання є сумнівними і не повністю достовірними, а тому використані судом всупереч правилам процесуального законодавства.

З наведених спонукань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову повністю.

У поданому відзиві начальник ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ Коцюбинський О.В., вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому покликався на хибність переконання позивача щодо створення навмисних умов для звільнення ОСОБА_1 через те, що вона мала намір разом з працівниками відділення відокремитися від ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ і утворити новий медичний заклад. Натомість адміністрація закладу прагнула за цей намір її звільнити.

Наводив міркування про відповідність обставин, які відображені в оспорюваних наказах з посиланням на відповідні норми права та локальних нормативних актів. Тому вважав, що твердження ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи і суперечать вимогам закону.

ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ у своєму відзиві на апеляційну скаргу покликається на такі ж самі мотиви і вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим, справедливим і таким, що засноване на верховенстві права. Оспорювані накази, на думку відповідача, прийняті з додержанням законодавства та з урахуванням обставин справи, а тому не можуть бути скасовані.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду від 20 грудня 2018 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом попередньої інстанції, ОСОБА_1 обіймала посаду завідувача стоматологічного відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ у м. Вараш Рівненської області, одночасно працюючи лікарем-стоматологом.

23 травня 2018 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за запізнення на роботу 17 травня 2018 року, про що свідчить відповідний наказ № 1-дс начальника ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ. Документальною підставою для накладення стягнення був акт комісії від 17 травня 2018 року у складі начальника відділу кадрів, головної медичної сестри та інспектора з кадрів, яким проведено перевірку виходу на роботу працівників стоматологічного відділення поліклініки і встановлено факт запізнення позивача, тобто з`явилася на робоче місце о 08 год. 04 хв. Згодом, 23 травня 2018 року заступник начальника з медичної частини подала рапорт з проханням вжити відповідні заходи щодо ОСОБА_1 за вчинене нею порушення трудової дисципліни.

З цього приводу вона надала письмові пояснення, де зазначала про те, що дійсно запізнилася, однак на 2 хвилини. Причиною пояснювала те, що відвідувала сестру-господиню сантехніка і передала їй розрахунок за надані 16 травня 2018 року послуги.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1.)догана;

2.)звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

При цьому судом правильно взято до уваги, що позивач не заперечувала проти факту порушення трудової дисципліни, а вважає наслідки, що настали, неістотними і незначними. Однак переконливих та об`єктивних доказів на поважність причин запізнення нею так надано й не було.

Щодо наказу начальника ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 12 червня 2018 року №3-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення завідувачу відділення (лікарю-стоматологу) стоматологічного відділення поліклініки ОСОБА_1", то колегія суддів, погоджуючись із висновками міського суду, вважає оскаржуване рішення в цій частині також законним і обґрунтованим.

Так, його видано на підставі рапорту заступника начальника з поліклінічного розділу роботи від 05 червня 2018 року "Про халатне ставлення та неналежне виконання своїх посадових обов`язків завідувачем відділення - (лікарем-стоматологом) стоматологічного відділення поліклініки ОСОБА_1".

За змістом оспорюваного наказу позивачем порушено:

пункт 2.31 посадової інструкції завідувача відділення (лікаря-стоматолога) стоматологічного відділення поліклініки, де вказано про неодноразові невиконання розпоряджень, які надавались заступником начальника з поліклінічної роботи, тобто безпосереднім керівником, щодо надання детального аналізу роботи працівників стоматологічного відділення за 2017 рік та 1 квартал 2018 року, про що свідчать протоколи робочих нарад від 15.05.2018, від 22.05.2018, протоколу №3 спільного засідання стоматологічного та зубопротезного відділень і адміністрації "СМСЧ №3" МОЗ від 23.05.2018, протокол засідання медичної ради від 24.05.2018;

пункт 2.16 посадової інструкції, де вказується про відсутність подання звітності завідувачем відділення (лікарем-стоматологом) стоматологічного відділення поліклініки про роботу стоматологічного та зубопротезного відділень з детальним аналізом показників лікувально-профілактичної роботи за 2017 рік та 1 квартал 2018 року;

пункт 2.58 посадової інструкції стосовно відсутності планування роботи стоматологічного та зубопротезного відділень помісячно і проведення аналізу її результатів за 2017 рік та 1 квартал 2018 року;

пункт 2.41 посадової інструкції, де зазначається про відсутність соціологічних досліджень серед пацієнтів з метою виявлення проблемних питань з організації діагностичної та лікувальної роботи стоматологічного та зубопротезного відділень за 2017 рік та 1 квартал 2018 року;

пункт 2.44 посадової інструкції щодо відсутності заявки на потреби стоматологічного відділення в лікарських засобах за 2017 рік та 1 квартал 2018 року.

Також вбачається недодержання пункту 5.2 Положення про стоматологічне відділення поліклініки, де вказано про відсутність аналізу вивчення захворюваності зубів і ротової порожнини у населення міста, розробка та організація заходів на ї зниження; пункту 5.23 Положення щодо відсутності внесення для розгляду заступником начальника з поліклінічного розділу роботи пропозицій з питань організації та удосконалення рівня стоматологічної допомоги населенню та пункту 5.27 цього Положення, де зазначається про відсутність аналізу статистичної та інших видів інформації, використання її в роботі з поліпшення та удосконалення лікувально-профілактичної допомоги населенню.

Окрім цього, вказується про порушення позивачем пункту 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених протоколом загальних зборів ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ, які погоджені керівником закладу та головою профспілки від 24.06.2016. Цим пунктом передбачено додержання працівником своїх основних обов`язків і прав, а саме знати та виконувати посадові інструкції, інструкції з охорони праці, користування оргтехнікою, механізмами, устаткуванням й іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, а також дотримуватися вимог з охорони праці і техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони.

При перевірці документації стоматологічного відділення заступником начальника з поліклінічного розділу роботи від 05 червня 2018 року виявлено ряд недоліків у веденні документації згідно з номенклатурою відділення, а саме відсутня нормативна база документів по стоматологічній службі, якими повинні керуватися в своїй роботі працівники стоматологічного відділення, а в журналі інструктажу з питань охорони праці працівників стоматологічного відділення відсутні підписи осіб, які відповідальні за проведення інструктажу.

21 травня 2018 року в ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ та в стоматологічному відділенні поліклініки було проведено внутрішній аудит з перевірки стану охорони праці та пожежної безпеки, де встановлено ряд недоліків. Станом на день видання оспорюваного наказу ОСОБА_1 не відреагувала на перевірку і не подала даних на потреби задля усунення недоліків.

В подальшому, 06 червня 2018 року позивачу в присутності заступника начальника з медичної частини, заступника начальника з поліклінічного розділу роботи, начальника відділу кадрів особисто під підпис надана копія рапорту від 05 червня 2018 року з проханням надати письмове пояснення протягом 2-х робочих днів щодо халатного ставлення та неналежного виконання своїх посадових обов`язків.

12 червня 2018 року письмові пояснення ОСОБА_1 все ще були відсутні, що засвідчено відповідним актом за підписом заступника начальника з медичної частини, заступника начальника з поліклінічного розділу роботи і начальника відділу кадрів, який затверджений начальником ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ.

Приходячи до переконання про обґрунтованість наказу роботодавця від 12 червня 2018 року №3-дс, колегія суддів бере до уваги, що пунктами 2.16, 2.41, 2.44 і 2.58 посадової інструкції завідувача - лікаря стоматолога стоматологічного відділення поліклініки ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ передбачено обов`язок щорічно подавати звіт про роботу відділення з детальним аналізом показників лікувально-профілактичної роботи; виконувати накази начальника закладу, письмові та усні розпорядження заступника начальника з поліклінічного розділу роботи; щомісяця організовувати проведення соціологічних досліджень серед пацієнтів з метою виявлення проблемних питань в організації діагностичної, лікувальної роботи, стану лікувально-охоронного та протиепідемічного режиму, забезпечення прав та безпеки пацієнтів, відносин між пацієнтами та медичним персоналом з подальшим розробленням відповідних заходів щодо вирішення проблемних питань; визначати потреби відділення в лікарських засобах та контролювати їхнє використання; планувати роботу та щомісячно проводити аналіз її результатів.

Листом Міністерства охорони здоров`я України від 10.04.2018 №17-06/К-34984713зв вказано про пропозицію відповідачу провести комісійний розгляд звернення ОСОБА_8 щодо можливих неправомірних дій завідувача стоматологічного відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ.

Щодо протоколів засідань від 15 травня 2018 року, 22 травня 2018 року та 23 травня 2018 року, на які посилається відповідач, то вони свідчать про пропозиції ОСОБА_1 подати адміністрації закладу аналіз роботи працівників стоматологічного відділення поліклініки за 2017 рік та перший квартал 2018 року у термін до 18 травня 2018 року. Також вказують про факти невиконання поставлених раніше перед нею трудових завдань, зокрема подання детального аналізу роботи працівників стоматологічного відділення поліклініки за 2017 рік та перший квартал 2018 року - до ранку 24 травня 2018 року. Окрім того, зобов`язано позивача надати до 24 травня 2018 року детальний аналіз роботи працівників стоматологічного відділення поліклініки з внесеними пропозиціями стосовно покращення надання медичних послуг населенню м. Вараш і його роботи (відділення).

Пунктами 5.2, 5.23 і 5.27 Положення про стоматологічне відділення ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ визначено, що в зобов`язання закладу входять в т.ч. вивчення захворюваності зубів і ротової порожнини у населення м. Вараш, розробка та організація заходів на її зниження; внесення для розгляду заступником начальника ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ поліклінічного розділу роботи пропозицій з питань організації та вдосконалення рівня стоматологічної допомоги населенню; аналіз статистичної та інших видів інформації, використання її в роботі по поліпшенню та вдосконаленню лікувально-профілактичної допомоги населенню.

Проте з рапорту заступника начальника з поліклінічного розділу роботи ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 05 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 в порушення наведених вимог не внесла на розгляд особи, що подала рапорт, пропозицій з питань організації та удосконалення рівня стоматологічної допомоги населенню у 2017-2018 роках. З`ясовано відсутність аналізу статистичної та інших видів інформації, використання її в роботі з поліпшення та вдосконалення лікувально-профілактичної допомоги населенню.

Цей факт визнала в засіданні апеляційного суду і сама позивач.

Як правильно послався суд попередньої інстанції, відповідно до пункту 3 Правил внутрішнього розпорядку ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ працівники зобов`язані, в т.ч. знати та виконувати посадові інструкції, інструкції з охорони праці, дотримуватися вимог з охорони праці і техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони.

21 травня 2018 року роботодавцем проведено внутрішній аудит з перевірки стану охорони праці та дотримання протипожежного стану, в результаті чого встановлено недоліки і в стоматологічному відділенні зокрема. При цьому позивач належним чином їх не врахувала та не заявила про необхідність усунення виявлених хиб у роботі. Так, перевіркою встановлено невідповідність назв документів у переліку номенклатури справ, відсутність нормативної бази відносно стоматологічної служби, порушення вимог охорони праці щодо інструктажу працівника та відсутність у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці підпису особи, яка проводила інструктаж, тобто в даному випадку - позивача.

Зазначена обставина стверджується змістом рапорту заступника начальника з поліклінічного розділу роботи ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 05 червня 2018 року.

З огляду на наведене вбачається правильним висновок суду про відсутність підстав для визнання незаконним оспорюваного наказу від 12 червня 2018 року № 3-дс.

Необґрунтованими є й доводи заявника про сплив місячного строку з дня виявлення проступку, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його волевиявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Між тим, на час видання наказу 12 червня 2018 року № 3-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення завідувачу відділення (лікарю стоматологу) стоматологічного відділення поліклініки ОСОБА_1 ." шестимісячний строк з дня вчинення проступку, що передбачений законом для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, не сплив.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

В подальшому, 09 липня 2018 року ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ видано наказ №232-ос "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ". Цим наказом її звільнено з посади завідувача відділення (лікаря стоматолога) стоматологічного відділення поліклініки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Мотивами для припинення трудових відносин між сторонами було вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягало у порушенні п. 2.27 посадової інструкції завідувача відділення та п. 2.13 Етичного кодексу лікаря. Фактично ж ОСОБА_1 07 червня 2018 року, знаходячись у відпустці, змусила сестру медичну старшу ОСОБА_6 виконувати роботу, що не була обумовлена посадовою інструкцією, а саме виготовити завідомо неправдиві заявки на придбання медичного обладнання медичного інструментарія та пломбувальних матеріалів на 2017 рік і розмістити їх у папки із заявками на 2015-2016 роки. Згодом, 21 червня 2018 року на маніпуляційному столі в кабінеті завідувача відділення було виявлено ліки з простроченою датою їх придатності, що є порушенням п. 1.5 Правил зберігання та проведення контролю якості лікарських засобів у лікувально-профілактичних закладах, що затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України №584 від 16 грудня 2003 року у чинній до 09 липня 2018 року редакції. Цією нормою заборонено використання ліків з терміном придатності, що минув, оскільки їх використання загрожує життю пацієнтів. З огляду на це зазначено і про недодержання пунктів 1.6.1, 2.1, 2.44 та 5.1 посадової інструкції щодо обов`язків додержання вимог законодавства України в сфері охорони здоров`я, визначення потреби відділення в лікарських засобах та контролю їх використання. Також вказано про неналежне ведення позивачем амбулаторних карт пацієнтів, що суперечить правилам заповнення первинної облікової документації №043/о "Медична карта стоматологічного хворого", яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110. Одним із епізодів дисциплінарного проступку роботодавцем зазначено про недодержання ОСОБА_1 вимог санітарно-протиепідемічного режиму, санітарно-гігієнічних правил щодо умов праці, що полягало у плановому видаленні зуба пацієнту Т. у кабінеті завідувача відділення, який не є хірургічним і не призначений та не пристосований для таких маніпуляцій.

Дані факти стверджені показаннями сестри медичної старшої ОСОБА_6 як свідка, яка послідовно і переконливо вказувала про оперування через видалення зуба у службовому кабінеті позивачем, а також неналежне зберігання на маніпуляційному столі прострочених медикаментів, зокрема лідакоїну. Крім того, це підтверджено її службовою запискою. Довідкою ж заступника головного бухгалтера ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ від 11.06.2018 засвідчено відсутність надходження від ОСОБА_1 заявок на придбання стоматологічних та пломбувальних матеріалів протягом 2017 року - першого кварталу 2018 року.

Помимо викладеного, з акту перевірки амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2, стоматологічного та зубопротезного відділення поліклініки ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ і рапорту заступника начальника з поліклінічного розділу роботи від 23 червня 2018 року вбачається, що 21 червня 2018 року в ході перевірки стоматологічного та зубопротезного відділення виявлено на столі для маніпуляцій в кабінеті завідувача відділення (лікаря стоматолога) ліки з терміном придатності, що сплив, а саме розчин лідакоїну 10% - 38 гр., аерозоль - придатний до червня 2017 року, лак фторуючий "Фтор-люкс" - придатний до травня 2018 року, гель гемостатичний для обробки кореневих каналів зубів і рефракції ясен - придатний до жовтня 2017 року.

Ватні кульки зберігалися у пластиковому флаконі, який не підлягає стерилізації, на ємності з йодоформом відсутні маркування, дренажі в спирту та шовний матеріал зберігалися без зазначення дати їх заміни. З`ясовано порушення ведення (неповнота) первинної облікової документації в частині записів в амбулаторних картах в т.ч. і позивачем, що полягало в огляді 20 червня 2018 року хворої Ш. , проте в амбулаторній карті відсутній об`єктивний запис, а вказано про "консультацію".

Наведене стверджувалося перевіреними судом попередньої інстанції письмовими доказами, а також свідченнями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заслуханими в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

З протоколу профспілкового комітету ППО СМСЧ-3 від 09 липня 2018 року №10 встановлено факт надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача стоматологічного відділення поліклініки (лікаря стоматолога) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Про будь-які підстави сумніватися чи не довіряти вмотивованості даного рішення профспілкового органу ОСОБА_1 не зазначила, а апеляційним судом такого здобуто не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність правопорушення, що полягало у недбалому відношенні до своїх безпосередніх функціональних обов`язків, то з ними погодитися не можна через їх необґрунтованість та голослівність.

Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про умисність дій роботодавця стосовно накладення дисциплінарних стягнень на позивача із суто суб`єктивних і надуманих міркувань - через те, що ОСОБА_1 підмовила працівників відділення з метою утворення на існуючій матеріально-технічній базі окремої юридичної особи зі стоматологічної практики, засновником якої повинен бути орган міського самоврядування, і при цьому повністю не залежної від ДЗ "СМСЧ №3" МОЗ. Наведені твердження не ґрунтуються на жодних переконливих та об`єктивних доказах і суперечать матеріалам справи.

За правилами трудового законодавства, працівник вважається невинуватим доти, доки роботодавець не доведе, що він винен у невиконанні чи неналежному виконанні прийнятих на себе обов`язків. Презумпція невинуватості викликана тим, що працівник виконує свою роботу за договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язаний забезпечувати йому умови праці, необхідні для виконання, тоді як останній зобов`язаний своєчасно і точно їх виконувати.

Щоби поставити працівнику у вину невиконання чи неналежне виконання взятих на себе обов`язків і притягнути його до відповідальності, роботодавець повинен довести, що воно мало місце не внаслідок його неналежного керівництва і забезпечення необхідних умов праці, а через вину працівника. Презумпція невинуватості є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб`єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі ст. 9 Конвенції міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою України 4 лютого 1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Натомість відповідно до ст.ст. 12 і 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у справі в їх сукупності з точки зору презумпції невинуватості працівника та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, до застосування не підлягають, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

З рештою аргументів апеляційної скарги також погодитися не можна з огляду на їх безпідставність.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Між тим, будь-яких достатніх правових підстав для визнання звільнення позивача незаконним та поновлення її на посаді, яку вона обіймала до припинення трудових відносин між сторонами, колегією суддів встановлено не було, що унеможливлює обґрунтованість її позовних вимог.

Спонуканнями для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду від 20 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 09 год. 25 хв. 10.05.2019.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук