03.04.2019 Єдиний унікальний номер 205/6569/18
03 квітня 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/6569/18
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, натомість її представником, - ОСОБА_3 надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив на позовну заяву не надала Заяв про розгляд справи за її відсутності або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.ст.280-281ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Згідно з п.1.1. Договору замовник доручає, а виконавець зобовязується організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкції (далі вироби) по розцінкам виконавця.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору.
Відповідно до п.2.1 Договору сторони погодили, що загальна сума Виробів складає 53 381,00 грн.
Згідно з п.2.2 Договору завдаток складає 4 000,00 грн.
Відповідно до п.2.3. Договору борг до передачі у власність складає 49 381,00 грн.
Згідно з п.3.1 Договору борг «до передачі у власність» повинен бути сплачений Замовником не пізніше ніж 20 днів з моменту внесення завдатку.
За змістом п.3.2 Договору сторони погодили, що Виконавець зобовязується передати у власність Замовника виготовлені Вироби не пізніше ніж 40 робочих днів після виконання п.3.1 Договору, тобто до 12.09.2018р.
Відповідно до п.4.3 Договору у випадку невиконання п.3.2 Виконавець зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 0,01 % від вартості цього Договору за кожен робочий день простроченого зобовязання.
Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що останні строк виконання зобовязання за Договором сплив 29.08.2018р.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що всупереч вищевказаним правовим нормам, відповідачем умови Договору не виконані, сплачені позивачем грошові кошти у повному обсязі не повернуті.
Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості.
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім коштів на виконання у мов Договору у загальному розмірі 47 806,00 грн.
Водночас, враховуючи дату звернення позивача до суду, а також те, що строк основного зобовязання сплив 12.09.2018р., суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача неустойки передбаченої п.4.3 Договору.
Стосовно вимоги щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 48 680,96 грн., посилаючись на моральні страждання, завдані їй внаслідок введення її в оману, погіршенням фінансового стану, а також на докладання зусиль для захисту і поновлення своїх прав у судовому порядку.
Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Повно та всебічно дослідивши причини виникнення і характер обставин, які спричинили завдання моральної шкоди позивачу, розміру і глибину душевних страждань позивача, пережитих останнім у зв'язку із невиконанням відповідачем умов Договору, взявши до уваги необхідність позивачу докладати зусилля для захисту і поновлення своїх прав у судовому порядку, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у сумі 1 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282ЦПК України, ст.ст.526, 571, 610, 611, 625 суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12.04.2019р.

СуддяОСОБА_4