Дата документу 18.04.2019 Справа № 314/2641/17
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/2641/17 Головуючий у 1 інстанції Беспалько Т.Д.
Пр. № 22-ц/807/1615/19
УХВАЛА

18 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області начальника управління ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи

у справі за позовом ОСОБА_2 до Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності у порядку набувальної давності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року клопотання Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про призначення експертизи у цій справі задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заступник прокурора Запорізької області, як особа, що не приймала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України, подав поштою через суд першої інстанції 07.02.2019 року апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2019 року апеляційну скаргу апеляцій скаргу заступника прокурора Запорізької області залишено без руху.

Надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи у цій справі порушені права скаржника; та оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 1921 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 2 ЦПК України.

29 березня 2019 року скаржником частково усунуто недоліки, а саме надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Однак скаржником не надано допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи у цій справі порушені його права.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у задоволенні клопотання про витребування з Вільнянського районного суду Запорізької області матеріалів справи №314/2641/17 у повному обсязі відмовлено, клопотання заступника прокурора Запорізької області про продовження строку на усунення недоліків задоволено, продовжено заступнику прокурора Запорізької області строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції: належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи у цій справі порушені права скаржника.

15 квітня 2019 року на виконання ухвали суду від 01.04.2019 року заступник прокурора Запорізької області надав суду апеляційної інстанції повідомлення про неможливість надати відповідні докази на підтвердження того, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у цій справі порушено права скаржника, у звязку із наступним.

Токмацькою місцевою прокуратурою з метою захисту інтересів держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, 11.05.2018 року направлено заяву про вступ у справу № 314/2641/17, яка отримана Вільнянським районним судом Запорізької області 15.05.2018 року, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції.

Разом з тим, із вказаної дати на адресу органів прокуратури не надходило жодного документу по справі, у т.ч. відомостей стосовно розгляду заяви прокурора про вступ у справу. Вказані відомості також відсутні в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У зв'язку з цим, Токмацькою місцевою прокуратурою на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області двічі направлено заяви на ознайомлення з матеріалами справи, які до теперішнього часу нерозглянуті, матеріали справи прокурору не надані (заяви від 14.05.2018, 22.01.2019).

При вищевикладених обставинах, заступник прокурора Запорізької області просить витребувати з Вільнянського районного суду Запорізької області копії матеріалів справи №314/3084/17, які стосуються результатів розгляду заяви прокурора про вступ у справу.

Проте, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" №12 від 24 жовтня 2008 року.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року.

При вищевикладених обставинах, суддя-доповідач вважає за доцільне повторно продовжити заступнику прокурора Запорізької області, як особі, яка подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, строк для усунення вищезазначених недоліків їх апеляційної скарги, а саме: надати суду апеляційної інстанції належні, допустимі докази на підтвердження того, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи у цій справі порушені права скаржника.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про витребування з Вільнянського районного суду Запорізької області копії матеріалів справи №314/2641/17 відмовити.

Повторно продовжити заступнику прокурора Запорізької області строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2018 року про призначення експертизи у цій справі порушені права скаржника; в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя доповідач М.С. Гончар