ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/2437/18

провадження № 22-ц/4809/614/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дмитрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області,

особа, яка не брала участі у справі, але оскаржила судове рішення - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Український В. В.) від 10 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, та з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_3 , який до дня смерті мешкав за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, на яку брат за життя отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 . Позивач прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті брата. Державний нотаріус позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та роз`яснив процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області задоволено. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області площею 5,48 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним спадкоємцем щодо майна померлого ОСОБА_3 є його брат - ОСОБА_1 , який постійно проживав на день смерті зі спадкодавця та був зареєстрований за тією ж адресою, а також подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, особи яких суду встановити не вдалося, спадщину не прийняли.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_2 (дочка померлого ОСОБА_3 ) , яка не брала участі у справі, оскаржила судове рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не повне з`ясування судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права. Зокрема зазначає, що суд вирішив питання про спадкування нею, як спадкоємцем першої черги, після смерті її батька ОСОБА_4 Суд фактично позбавив її цього права. Звертаючись до суду, позивач первісно просив встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, але не зазначив жодної поважної причини пропуску ним цього строку, в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суд прийняв заяву позивача по зміну предмета позову, подану з порушенням встановленого законом строку. Суд не врахував заперечення Дмитрівської сільської ради на позов у яких зазначалося про наявність спадкоємців першої черги щодо майна померлого ОСОБА_3 Суд не звернув уваги на те, що позивач невірно сплатив судовий збір. З усної розмови з ОСОБА_1 їй стало відомо, що з даним позовом до суду він не звертався. Водночас вона не могла своєчасно прийняти спадщину після смерті батька так, як була за межами Кіровоградської області на заробітках.

Зміст відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, від імені якого дії представник - адвокат Майданюк С. І., просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги відповідача позивач зазначає, що позивачу немає необхідності встановлювати додатковий строк для прийняття спадщини. яка відкрилася після смерті його брата так, як в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що спадщину прийняв. Проте оформити спадкові права в нотаріальному порядку він не мав можливості через відсутність у нього оригіналу державного акту на право власності на землю. Заперечення Дмитрівської сільської ради Знам`янського району на позов не заслуговують на увагу оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, дочка спадкодавця ОСОБА_2 вважається особою, що не прийняла спадщину. Твердження ОСОБА_2 про те, що позивач не звертався до суду з позовом не відповідає дійсності так, як останній не є обізнаним у питаннях права, а тому обрав собі представника і надав йому повноваження на звернення до суду від його імені.

Відповідач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Перемот О.Г. підтримали апеляційну скаргу.

Позивач особисто в судове засідання не з`явився.

Представник позивача - адвокат Майданюк С.І. заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність.

Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 - брат позивача.

За життя йому на праві власності належала земельна ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області площею 5,48 га, про що видавався державний акт серії НОМЕР_3 на право приватної власності на землю на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 12 березня 2002 року за № 99-р, але оригінал якого у позивача відсутній, які відсутнім був і його дублікат у відділі у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 582 від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_3 на день своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із братами: ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за вказаною адресою з 1992 року по теперішній час, та ОСОБА_5 , який проживав без реєстрації за даною адресою з 1986 року по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 54212293 від 23 листопада 2018, приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Тепляковим В.М. заведена спадкова справа 71/2018, щодо майна померлого спадкодавця ОСОБА_3 .

Родинні стосунки між ОСОБА_1 (позивачем) та померлим ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження позивача та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , згідно яких ці особи являлися повно рідними братами.

Постановою приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Теплякова В. М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу майно спадкодавця.

Суд першої інстанції встановив, що архівний примірник вказаного державного акту на право приватної власності на землю у відділі у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відсутній. Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельну ділянку відсутня. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Згідно норм ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2 - 4 ст. 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст. 1270 ЦК України).

Суд першої інстанції встановив, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, є його брат - ОСОБА_1 (спадкоємець другої черги (ст. 1262 ЦК України), оскільки на день смерті спадкодавця він постійно проживав та був зареєстрований з ним разом за однією адресою.

Суд також вважав, що спадкоємці першої черги, якщо такі і були, спадщину у встановленому порядку і у встановлений строк не прийняли.

Оскаржуючи рішення суду, ОСОБА_2 вказала, що суд вирішив питання про її право на спадщину після смерті батька, а внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права порушив її право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (ч. 3 цієї ж статті Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Тягар доведення, обставин, якими сторона обґрунтовує порушення своїх прав, покладається на сторону, яка заявила про таке порушення.

Таким чином, можна дійти висновку, що праву осіб, які не брали участі у справі, але оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідає процесуальний обов`язок довести, що їх право було порушене цим судовим рішенням.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 являється дочкою померлого ОСОБА_3 і відноситься до спадкоємців першої черги за законом (1261 ЦК України), о підтверджується на даними нею письмовими доказами.

На час відкриття спадщини вона являлася повнолітньою, її цивільна дієздатність не обмежена, вона постійно проживала окремо від ОСОБА_3 і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини не подала, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 1272 цього Кодексу, вважається такою, що не прийняла спадщину.

Крім того, станом на час ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі та станом на час його оскарження ОСОБА_2 не зверталася до суду з вимогою про призначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Такого ж по суті висновку дійшов суд першої інстанції.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і правильно вказав у мотивувальній частині рішення, що спадкоємці ОСОБА_3 (до числа яких відноситься і його дочка ОСОБА_2 ), крім позивача, не прийняли спадщину.

При цьому, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , суд не порушив права ОСОБА_2 на спадщину так, як вона це право не реалізувала.

У судовому засіданні апеляційного суду вона подала копію її позовної заяви від 28 березня 2019 року про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, яка на час вирішення апеляційної скарги не прийнята до провадження судом першої інстанції а залишена без руху. Оскільки питання про призначення додаткового строку для прийняття спадщини не вирішено, ОСОБА_2 залишається такою, що не прийняла спадщину після смерті свого батька.

Водночас вона не позбавлена права на звернення до суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України і відновити нереалізоване нею право на прийняття спадщини.

Інші учасники справи рішення суду першої інстанції не оскаржували.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом норм матеріального права при вирішенні питань про відкриття провадження у справі та прийняття заяви позивача про зміну предмета позову апеляційним судом до уваги не приймаються так, як вони не вказують на те, що дії суду призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що дублікат державного акта на право власності на землю ОСОБА_3 зберігся і знаходиться на даний час у відділі у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не спростовує ту обставину, що на час звернення позивача до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом оригінал та дублікат цього державного акту були відсутні, про що нотаріус вказав у своїй постанові.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У цілому доводи апеляційної скарги не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального права. які являються підставою для скасування рішення суду та не доводять неправильності в застосуванні судом норм матеріального права, а тому, відповідно до ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанви складено 07 травня 2019 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

С. І. Мурашко