Справа № 347/2117/18
Провадження № 2/347/91/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.

з участю адвокатів: Єрмошенко М.І., Бельмеги М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Рожнівської сільської ради ОТГ с.Рожнів про визнання права власності на майно за законом. За зустрічним позовом Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади с.Рожнів Косівського району до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до Рожнівської сільської ради ОТГ про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер її батько ОСОБА_5, який проживав в с.Рожнів Косівського району. До спадкового майна після смерті батька ОСОБА_5 відноситься житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вказане спадкове будинковолодіння відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, головою якого був ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8. Відповідно до довідки Рожнівської сільської ради ОТГ від 27.09.2018 року у вказаному будинковолодінні були зареєстровані і проживали станом на 15 квітня 1991 року, дружина - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та їх син (а її батько) ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Після смерті батька вона 12.03.2018 року звернулася з письмовою заявою до нотаріуса про згоду і бажання прийняти спадщину, яка відкрилася після його смерті.

29 березня 2018 року, приватним нотаріусом Григорчук Л.В. по її заяві була відкрита спадкова справа за №27 2018.

Фактично в спадковому будинковолодінні після смерті її батька ОСОБА_5, ніхто не проживав і не був зареєстрований. Нотаріусом прийнято постанову від 02.10.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою їй ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовлено в зв'язку з тим, що її батько ОСОБА_5 спадщину після смерті свого батька прийняв, але спадкових прав не оформив. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 11.05.2018 року № 61422 право власності на цей житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, а в зв'язку з тим, вона не представила свідоцтво на право власності і відсутня його копія, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 однак в зв»язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на вказане спадкове будинковолодіння не має змоги оформити свої спадкові права, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 вимоги позову підтримала з підстав викладених в обґрунтуванні позовної заяви, зустрічний позов не визнала, пояснила, що шлюб між її батьками ОСОБА_4, та ОСОБА_5 було розірвано рішенням Снятинського районного суду від 10.02.2005 року а її було залишено на проживання з матір»ю. Батько з часу розірвання шлюбу із матір»ю взагалі не брав ніякої участі в її утриманні, тобто не платив а ні аліментів а ні не надавав добровільно кошти на її утримання. Вона у період з вересня 2011 року по червень 2017 року проходила стаціонарне навчання у Національному медичному університеті імені О.Богомольця в м.Києві а тому не мала змоги надавати допомогу батькові. В зв»язку із постійним проживанням в м.Києві та стаціонарним навчанням вона не мала змоги часто навідуватись до батька. Просить в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. В зустрічному позові просить відмовити, так як батько не звертався до неї про допомогу, не був визнаний інвалідом та мав можливість себе забезпечувати сам.

Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом Рожнівської сільської ради ОТГ - адвокат Бельмега М.В. вимоги позову ОСОБА_4 заперечив, зустрічний позов Рожнівської сільської ради ОТГ підтримав, суду пояснив, що в будинковолодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1 проживала сім»я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із своїм сином, ОСОБА_5, батьком позивачки. ОСОБА_6 помер в ІНФОРМАЦІЯ_15 а його дружина ОСОБА_7 померла в ІНФОРМАЦІЯ_10. Останнім часом разом із ОСОБА_5 проживав племінник ОСОБА_10, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_11 а ІНФОРМАЦІЯ_12 помер і сам ОСОБА_5, після смерті якого і відкрилася спадщина. Померлий ОСОБА_5 часто хворів та за останні роки свого життя не міг самостійно себе обслуговувати, потребував сторонньої допомоги, через захворювання ніг та в силу хворобливого свого стану не міг вільно самостійно пересуватись. Доглядом ОСОБА_5, забезпеченням його ліками, продуктами харчування та побутовим обслуговуванням протягом тривалого часу займалася його двоюрідна сестра ОСОБА_11, яка і проводила поховання як ОСОБА_7, так і ОСОБА_10 та ОСОБА_5 Про безпорадний стан батька позивачці за основним позовом було відомо, проте вона жодного разу не приїздила до хворого батька і не мала наміру надавати йому будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, хоча мала таку можливість. Після смерті батька позивачку було повідомлено про час похорон, на що остання зіслалась на свою зайнятість не виявила бажання а ні приїхати на похорон а ні брати участі у витратах на поховання батька. Оскільки ОСОБА_5 протягом останніх років хворів на різні хвороби та потребував сторонньої допомоги та піклування, а його доглядом, утриманням та піклуванням позивачка не займалася і не бажала цього робити, хоча мала таку можливість, то за рішенням суду ОСОБА_4 має бути усунута від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Просить в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити. Усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12.

Суд вислухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи вважає , що в задоволенні основного позову слід відмовити, зустрічний позов задоволити за наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, батьками позивачки в справі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 були ОСОБА_12 та ОСОБА_5, що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження (а.с.15).

Із долученого до матеріалів справи свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16) вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського району за актовим записом № 67 від 27.04.2005 року.

Батько позивачки в справі, ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1 в господарстві своїх батьків.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи свідоцтва про смерть ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_12, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Позивачка в справі вважає, що до спадкового майна після смерті її батька ОСОБА_5 відноситься житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. Однак даний факт не відповідає дійсності та спростовано дослідженими письмовими доказами та поясненнями свідків.

Як вбачається із довідки Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району будинковолодіння відноситься до суспільної групи колгоспних дворів. Склад бувшого колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, де були зареєстровані, проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 - голова господарства; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 (дружина); ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , син .

Довідкою Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району за № 355/02.2-17 від 23.03.2018 року (а.с.21) стверджено, що в господарстві гр.. ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_12 в АДРЕСА_1 разом із ним ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Так, після смерті батька позивачка в справі ОСОБА_4 12.03.2018 року звернулася з письмовою заявою (а.с.10) до нотаріуса про згоду і бажання прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5. 29 березня 2018 року, приватним нотаріусом Григорчук Л.В. відкрито спадкову справу за №27 2018, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.11). Разом із тим нотаріусом прийнято постанову від 02.10.2018 року (а.с.9) про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовлено в зв'язку з тим, що її батько ОСОБА_5 спадщину після смерті свого батька прийняв, але спадкових прав не оформив.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 11.05.2018 року № 61422 (а.с.28-29) право власності на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року було зареєстровано за ОСОБА_6 (головою колгоспного двору), який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відомостей про те, що будинковолодіння на яке претендує позивачка, в АДРЕСА_1 належало саме її батькові, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 суду не надано. Випискою з інвентаризаційних матеріалів (а.с.28) стверджено, що власником вказаного будинковолодіння являвся ОСОБА_6.

Так, в судовому засідання встановлено, що будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспних дворів. Склад бувшого колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, де були зареєстровані, проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 (дружина); ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 їх син.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За змістом статті 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватноївласності»положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

До введення в дію Закону України «Про власність» частка майна померлого члена колгоспного двору з майна колгоспного двору не виділялась. Майно колгоспного двору спадкувалось тільки в разі смерті останнього члену колгоспного двору. Такий порядок спадкування поширювався на випадки припинення колгоспного двору з цих підстав до 01 липня 1990 року.

Відповідно до п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, у графі «суспільна група господарства» записується станом на 01 січня відповідного року одна із наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася у залежності від роду занять голови господарства.

Судом встановлено, що будинковолодіння в якому проживав батько позивачки ОСОБА_5, що розташоване у АДРЕСА_1, відносилося до суспільної групи колгоспний двір, та станом на 15.04.1991 року збереглося, а члени його двору не втратили права на частку у його майні. Такими членами були ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Щодо позивачки, то така не відносилась до членів колгоспного двору.

Згідно з вимогами ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору у майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Позивачкою не надано суду жодного доказу в підтвердження факту прийняття її батьком ОСОБА_5 спадщини після смерті його батьків. Тобто відомостей про те, що будинковолодіння на яке претендує позивачка належало її батькові суду не надано.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадщини батько позивачки після смерті своїх батьків не прийняв та своїх спадкових прав не оформляв.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_4 у позові до Рожнівської сільської ради ОТГ про визнання права власності на спадкове будинковолодіння , що в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5

Що стосується вимог зустрічного позову, то суд звертає увагу, що як встановлено в судовому засіданні, останнім часом разом із батьком позивачки за основним позовом, ОСОБА_5, проживав його племінник ОСОБА_10, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_11.

За життя ОСОБА_5 часто хворів, а останні роки не міг самостійно себе обслуговувати та потребував сторонньої допомоги, через захворювання він не міг вільно самостійно пересуватись. Доглядом ОСОБА_5, забезпеченням його ліками, продуктами харчування та побутовим обслуговуванням протягом тривалого часу займалася його двоюрідна сестра ОСОБА_11, яка і проводила поховання як ОСОБА_7, так і ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Про безпорадний стан батька позивачці за основним позовом було відомо, проте вона не виявила бажання а ні на надання матеріальної допомоги а ні в допомозі ведення господарства за життя батька, як і не мала наміру надавати йому будь-якої іншої допомоги.

Так свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що з 2002 року по 2014 рік обіймав посаду сільського голови в с.Рожнів та добре знав покійного ОСОБА_5, його матір та племінників. Спадкове будинковолодіння сім»ї ОСОБА_5 відносилось до колгоспного двору, там проживав ОСОБА_5 та мати а також і племінники, діти сестри ОСОБА_5 Про дочку ОСОБА_5 йому нічого не було відомо, раніше її ніколи не бачив. ОСОБА_5 проживав у важких матеріально-побутових умовах, за життя брав участь в громадських роботах в сільській раді, за що отримував мізерну плату, якої не вистачало на прожиття. Заробляв на життя тимчасовими сезонними заробітками по найму. Всі похоронні обряди в сім»ї ОСОБА_5 проводила його двоюрідна сестра ОСОБА_11 за власні кошти.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що із ним по сусідству проживав ОСОБА_5, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_14. ОСОБА_5 проживав в будинковолодінні разом із матір»ю, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_10. Після смерті матері ОСОБА_5 проживав в цьому будинковолодінні разом із племінником, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_11. За життя ОСОБА_5 потребував допомоги за станом здоров»я, він важко ходив, сусіди йому носили їсти. В основному догляд за ОСОБА_5 здійснювала двоюрідна сестра ОСОБА_11, саме вона здійснювала поховання чотирьох членів сім»ї ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що являється сімейним лікарем в с.Рожнів та сім»ю ОСОБА_5 добре знала. ОСОБА_5 проживав із мамою та разом із ними проживав племінник, який помер. Раніше вона часто за викликом матері ОСОБА_5 навідувалась до них та надавала ОСОБА_5 медичну допомогу. ОСОБА_5 страждав на алкогольну нейропатію, в результаті якої потребував допомоги та стороннього догляду. Разів два возили ОСОБА_5 в рентгенкабінет для профілактичного огляду. В 2013 році ОСОБА_5 отримав проникаюче ножове поранення черевної порожнини та після цього потребував постійного догляду та допомоги. На лікування , придбання медикаментів в ОСОБА_5 коштів не було а тому він не мав можливості отримувати належну медичну допомогу. Про дочку просто чула зі слів односельчан, в господарстві ОСОБА_5 її ніколи не було. Односельчани розповідали про те, що дочка не була присутньою і на його похоронах.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що проживає вона в с.Вербовець Косівського району. Сім»ю ОСОБА_5 добре знає, вона була присутня на всіх похоронах цієї сім»ї. Позивачка не була присутня на жодному із похорон в цій родині. Про дочку ОСОБА_5 їй нічого не відомо. ОСОБА_5 проживав в цій хаті із своєю мамою. Фактично будинковолодіння належало батькові ОСОБА_5, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_15. За життя ОСОБА_5 хворів, страждав алкогольною залежністю. Доглядала та утримувала ОСОБА_5 його двоюрідна сестра ОСОБА_11, яка і здійснювала всі похорони за особисті кошти. Незадовго до смерті особисто вона чула, як ОСОБА_5 висловлювався, що належне йому майно він залишить ОСОБА_11, яка здійснює за ним догляд.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству і їй добре відомо, що сім»я ОСОБА_5 проживали у важких матеріально-побутових умовах. Після смерті ОСОБА_7 вони всі збирались сусідами допомагали в проведенні похорон, потім померли ОСОБА_18 та ОСОБА_10 - племінники ОСОБА_5 а ІНФОРМАЦІЯ_7 помер і ОСОБА_5. Родичка ОСОБА_5, ОСОБА_11, за власний кошт проводила всі похорони в родині ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 саме ОСОБА_11 допомагала у веденні господарства, час від часу навідувалась, приносила продукти та проводила оплату за комунальні послуги. Останні роки свого життя ОСОБА_5 страждав на алкогольну залежність в наслідок чого не міг себе в повній мірі забезпечувати, так як хворів та не міг ходити самостійно. Позивачки в справі вона ніколи в господарстві батька не бачила, вона появилась тільки після його смерті.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, позивачка претендує на майно яке їй не належить. ОСОБА_5 доводився йому двоюрідним братом. За життя ОСОБА_5 не вистачало коштів на прожиття, працювати він не міг так як був хворий, проводилось йому оперативне втручання та він не міг фізично працювати, потребував сторонньої допомоги, проживав у важких умовах. Виживав ОСОБА_5 спочатку за рахунок робіт по найму а згодом за станом здоров»я і взагалі не міг працювати. Допомагала йому сестра ОСОБА_11, яка постійно приносила продукти, та допомагала у веденні господарства, а саме утримувала господарство в належному стані. До цього часу він позивачку взагалі не бачив , йому відомо, що ОСОБА_5 був одружений та мав дочку, однак вона ніколи в його господарстві не появлялась, не була присутньою на жодному із похорон в цій родині. Після смерті ОСОБА_5 дочку повідомляли але вона не приїхала.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_5 доводиться їй двоюрідним братом. Вона за життя ОСОБА_5 надавала йому допомогу у веденні господарства, купляла продукти, а після його смерті проводила і його похорони. Власниками будинковолодіння, в якому проживав ОСОБА_5 були його батьки. Спочатку помер батько ОСОБА_5 в ІНФОРМАЦІЯ_15 а в ІНФОРМАЦІЯ_10 померла його мати. Після смерті матері він залишився проживати в цьому будинковлодінні разом із племінником ОСОБА_10, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_11 а в лютому помер і сам ОСОБА_5. За життя ОСОБА_5 хворів, стан його здоров»я значно погіршився після проведеного оперативного втручання з приводу отриманого ним проникаючого ножового поранення живота. Фізично працювати ОСОБА_5 не міг, окрім того страждав і на алкогольну залежність. Раніше ОСОБА_5 проживав за рахунок робіт по найму, дружина його вигнала і він повернувся до своїх батьків. За життя ОСОБА_5 його дочка взагалі ним не цікавилась, не запросила його і на своє весілля. Особисто вона в основному після смерті матері ОСОБА_5 здійснювала догляд як за ОСОБА_5 так і допомагала йому утримувати господарство. Позивачку повідомляли про смерть батька однак вона зіслалась на зайнятість повідомила, що не приїде, а згодом приїхала, та вже шукала ключів від житлового будинку. ОСОБА_5 ще за життя сам їй дав план на житловий будинок в якому проживав, інших документів а саме свідоцтва про право власності на цей житловий будинок в нього не було.

Заповітного розпорядження щодо належного майна ОСОБА_5 не залишив, а тому відповідно до ст. 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що донька померлого на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала, ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, хоча таку можливість мала, то її слід усунути від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та іниших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ч. 3 та ч. 5 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" правило абзацу другого частини третьої ст.1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного Кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Правило частини п'ятої ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій ст.1259 ЦК України.

З матеріалів справи, зокрема з пояснень всіх допитаних в ході розгляду справи свідків, вбачається, що померлий ОСОБА_5 потребував сторонньої допомоги, оскільки він хворів алкогольною залежністю а також переніс оперативне втручання з приводу отриманого проникаючого ножового поранення, що підтверджується випискою із медичної картки долученою до матеріалів справи, не міг фізично працювати і сам себе забезпечувати. Так як ОСОБА_5 не досяг пенсійного віку, він проживав виключно за рахунок утримання та допомоги у веденні господарства його двоюрідної сестри ОСОБА_11

Таким чином в судовому засіданні встановлено , що в силу алкогольної залежності ОСОБА_5, та хворобливого стану здоров»я останній перебував у безпорадному стані, що зумовлений неможливістю себе забезпечити продуктами харчування та ліками, внаслідок чого він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Таку допомогу позивачка в справі своєму батькові за життя не надавала та і взагалі його життям, побутом та здоров»ям не цікавилась, ніколи його не навідувала, хоча таку можливість мала, а також взагалі не приймала участі у витратах на організацію похорону батька.

Тобто в даному випадку ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, яка потребувала допомоги, полягає в умисній бездіяльності ОСОБА_4

На підставі наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог зустрічного позову.

На підставі наведеного ст.ст. 1218, 1219, 1223, 1224, 1268, 1269, 1277 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_4 до Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади с.Рожнів Косівського району про визнання права власності на спадкове майно, будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 - відмовити.

Зустрічний позов задоволити. Усунути ОСОБА_4 від права на спадкування майна за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.