Справа № 180/308/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №180/308/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном,-

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2019 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 жовтня 2015 року вона уклала договір купівлі-продажу квартири № 47 в будинку № 14 по Ювілейному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області.

На час продажу квартири відповідач по справі була зареєстрована за даною адресою.

Представник відповідача, яка продавала квартиру від її імені, пообіцяла їй зняти останню з місця реєстрації у продовж місяця, однак на контакт з нею більше не виходила, місцезнаходження відповідача їй невідомо.

У звязку з реєстрацією в квартирі відповідача, вона позбавлена можливості розпоряджатися квартирою на власний розсуд, що є перешкодою у володінні та розпорядженні майном на власний розсуд, а тому за захистом своїх прав та інтересів вимушена звернутися до суду. Просить суд усунути їй перешкоду у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою - АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Третя особа: Марганецька міська рада пояснення щодо позову не надала.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що позивач дійсно являється власником квартири № 47 в будинку№ 14 по Ювілейному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1293 ( а.с. 7-8).

Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер якого № 11759541 від 26.10.2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 9).

Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у квартирі 47, будинку №14 по Ювілейному кварталу в м. Марганець та довідкою про склад сімї від 14 лютого 2019 року, виданою директором ОСББ "Ювілейний 14" у квартирі № 47, будинку № 14 по Ювілейному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області значиться зареєстрованою відповідач по справі. ( а.с.10-13).

Актом від 14 лютого 2019 року, затвердженого головою правління ОСББ « Ювілейний 14" та підписами сусідів підтверджується, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованою у квартирі № 47, будинку № 14 по ювілейному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області, однак за вказаною адресою з жовтня 2015 року не проживає, проживає у Російській Федерації разом з дітьми ( а.с.13).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 06.03.2019 року, яка надійшла на адресу суду 12.03.2019 року ( а.с.18).

У звязку з реєстрацією в квартирі відповідача, позивач позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном.

Право власності на житловий будинок, квартиру, визначені статтями 317,388 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Норми статей 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Внаслідок створених відповідачем перешкод та його неправомірних дій позивачка позбавлена охоронюваного законом права користування власністю.

Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Крім того, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11).

За вищезазначених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданою до матеріалів справи квитанцією ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319,321,386,391 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 150 ЖК України, ст.ст.2,3,4,6,9,10.12,13,19,28,76,81,141,258,259,263-265,268,273,274-277,279,

354,355 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном - задовільнити.

Усунути ОСОБА_1, ( паспорт АК042176, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкоду у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ( паспорт АК042176, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула