Справа № 177/2308/18
Провадження № 2/177/315/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 12.12.2018, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 13.10.2012 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 7.

Вказувала, що вони з відповідачем мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні та життєві цінності.

З травня 2018 між ними фактично припинені шлюбні відносини. Вона вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, почуття любові та взаємоповаги між ними зникло, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кабанець». Просила суд не покладати на відповідача судові витрати понесені нею за подання позову до суду (а.с. 4, 28).

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзиву не надав, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував (а.с. 17).

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 7 (а.с. 11).

Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Григоренко» на «Кабанець» (а.с. 11).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтво про народження дитини (а.с. 12).

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з травня 2018, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, про що вказував у позові позивач та не заперечив відповідач. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 13.10.2012 року виконавчим комітетом Богданівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 7 розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Кабанець».

Оскільки позивач просила суд не покладати на відповідача обовязок по відшкодуванню їй судових витрат понесених при сплаті судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 142, 189, 196, 197, 198, ч. 3 ст. 200, ч.4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 13.10.2012 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 7, від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Кабанець».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Суддя С.А. Суботіна