Справа № 643/6922/19
Провадження № 2-н/643/1040/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі заявник) звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі боржник) заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2016 року по 31.03.2019 року в розмірі 2185,74 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є власником житлового приміщення. Як співвласник багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 зобов`язана здійснювати оплату послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

До заяви додано копію Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 .

Між тим згідно положень чинного законодавства України, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на квартиру, в зв`язку з чим не може бути оцінений судом в якості допустимого та достатнього доказу на підтвердження перебування квартири у власності боржника.

Інших доказів на підтвердження права власності ОСОБА_1 на квартиру, суду не надано.

Таким чином, обставини, на які заявник посилався як на підставу видачі судового наказу, а саме факт перебування квартири у власності боржника, не підтверджуються наданими суду доказами.

В справах наказаного провадження суд позбавлений можливості збирати додаткові докази.

За таких обставин з доводів заяви про видачу судового наказу та доданих до нього документів, суд позбавлений можливості достовірно встановити факт виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно, обґрунтованість заявлених стягувачем вимог підлягає встановленню під час розгляду справи по суті, що відповідно до положень Розділу 2 ЦПК, зокрема п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, є неможливим під час розгляду вимог в порядку наказного провадження.

Враховуючи наведене, суд на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 141, 160, 161, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Жилкомсервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2185,74 грн. (дві тисячі сто вісімдесят п`ять гривень сімдесят чотири) за період з 01.06.2016 року по 31.03.2019 року.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов