Номер провадження: 22-ц/813/2604/19
Номер справи місцевого суду: 495/5728/17
Головуючий у першій інстанції Бочарова А.І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, Департаменту державної архітектурної інспекції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності не дійсним та скасування реєстрації в державному реєстрі прав та їх обтяжень ,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Відділу Державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, Департаменту державної архітектурної інспекції, третя особа - ОСОБА_3, в якому просив визнати декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності, серія та номер НОМЕР_4, зареєстрована 29.12.2015 року на об'єкт АДРЕСА_1, код об'єкта 1110:3: категорія складності ІІ, замовник ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_1, виданий Білгород-Дністровський РВ ГУДМС України в Одеській області 22 січня 2015 року, Одеська область місто Білгород-Дністровським, смт. Затока, вул. Чорноморська,7. Код № недійсною та скасувати реєстрацію в державному реєстрі речових прав та їх обтяжень.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року у вигляді накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 - скасовано.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить суд скасувати ухвалу від 04 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову по зазначеній справі.

19.04.2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3надійшли письмові пояснення, в яких посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову у повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції з'явився представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, від ОСОБА_2 05.03.2019 року надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона просила розглядати справу у її відсутності, інші учасники справи до суду не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з'явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1.

11.10.2018 року представник третьої особи ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих зазначеною ухвалою.

ОСОБА_2. в якості обґрунтування свого позову посилається на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2017 року по справі № 495/1291/17, яким за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2, частка 1; та земельну ділянку площею 0,030 га АДРЕСА_2. На даний час вищевказане рішення переглядається Верховним судом.

Судом також встановлено, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_8 на вищевказане нерухоме майно не здійснювалася, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових, прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомості по АДРЕСА_2 від 23.03.2018 року.

Згідно відомостей КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», технічна інвентаризація об'єктів нерухомості в АДРЕСА_2 - не проводилась, данні інвентарного обліку відомостей щодо домоволодіння в АДРЕСА_2 - не містять.

ОСОБА_3, на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації серія та номер НОМЕР_2 зареєстрований 29.12.2015 року на об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, у вказаній справі його залучено в якості третьої особи.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки ОСОБА_3 залучено до справи як третю особу у справі, а не як відповідача, засоби забезпечення позову вжиті щодо приватної власності третьої особи є неправомірними, та такими що порушують права ОСОБА_3 як власника нерухомого майна, а самежитлового будинку по АДРЕСА_1.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку НОМЕР_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та до справи його залучено в якості третьої особи.

Відповідачами по даній справі є Відділ державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, Департамент державної архітектурної інспекції в Одеській області, які не мають жодного відношення до житлового будинку по АДРЕСА_1.

В додаткових пояснення до апеляційної скарги ОСОБА_2 на підтвердження доказів незаконності оскаржуваної ухвали посилається на те, що відповідно до її уточненої позовної заяви, яка була подана ОСОБА_2 до Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 грудня 2018 року, третю особу, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 було переведено у вказаній цивільній справі як співвідповідача.

На вищевказане слід зазначити наступне, що третя особа не може бути переведена як співвідповідач уточненим позовом, оскільки ЦПК України визначив чіткий порядок залучення особи до справи як співвідповідача, а саме в ч.1 ст. 51 ЦПК України зазначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції не приймалось жодного рішення щодо залучення ОСОБА_3 у справі в якості співвідповідача на час постановлення оскаржуваної ухвали суду. Крім того, згідно копії уточненої позовної заяви ОСОБА_2, доданої до апеляційної скарги, вона була зареєстрована Овідіопольським районним судом Одеської області лише 19.12.2018 року.

Забезпечення позову за своєю природою спрямовано на запобігання протиправних дій відповідача, які можуть бути спрямовані на приховання, знищення, продаж чи знецінення майна, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції на законних підставах скасовані заходи забезпечення позову та постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог процесуального закону, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі, оскільки нічим не обгрунтовані.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали допущено не було.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, Департаменту державної архітектурної інспекції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності не дійсним та скасування реєстрації в державному реєстрі прав та їх обтяжень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда