ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/229/19

Головуючий у першій інстанції - Демченко Л.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/594/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,

секретар: Герасименко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання припиненими акту на право постійного користування земельною ділянкою, права на постійне користування земельною ділянкою та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

дата складання повного тексту: 27 лютого 2019 року, м. Бобровиця,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобровицької міської ради, в якому просив визнати припиненим державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданий 05 грудня 2000 року Петрівською сільською радою народних депутатів Бобровицького р-ну Чернігівської обл.; визнати припиненим право ОСОБА_2 на постійне користування земельною ділянкою площею 51,7321 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Бобровицького р-ну Чернігівської області, за межами населених пунктів, кадастровий номер НОМЕР_2 , що виникло на підставі вказаного державного акту; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 10710577 від 07 серпня 2015 року, внесений державним реєстратором реєстраційної служби Бобровицького РУЮ Чернігівської обл., Бойко О.М. про державну реєстрацію права постійного користування ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову та просив заборонити Бобровицькій міській раді затверджувати СФГ «Зоряне» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 51,7321 га в натурі (на місцевості), що перебуває в постійному користуванні, кадастровий номер НОМЕР_2 та заборонити СФГ «Зоряне» обробляти, засівати, здійснювати сільськогосподарські роботи на вказаній земельній ділянці.

Клопотання мотивоване тим, що позивачу у справі стало відомо про факт винесення рішення Бобровицькою міською ради від 21 грудня 2018 року, яким надано СФГ «Зоряне» в особі голови ОСОБА_2 . дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває в постійному користуванні на вищезазначену земельну ділянку та зобов`язано СФГ «Зоряне» в особі голови, ОСОБА_2 виконувати обов`язки орендаря земельної ділянки відповідно до вимог ст.91 Земельного кодексу України. Зазначив, що вказаним рішення міська рада фактично виявила намір передати спірну земельну ділянку в користування СФГ «Зоряне» без будь-яких законних підстав, оскільки земельна ділянка перебуває в постійному користуванні померлого ОСОБА_2 , отже право постійного користування підлягає припиненню, а земельна ділянка - передачі на земельні торги. Заявник вважав, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення захисту його прав на подальше користування спірною земельною ділянкою у разі отримання прав користування на неї, оскільки такою земельною ділянкою буде користуватись СФГ «Зоряне».

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року відмовлено у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради про визнання протиправним акту на право постійного користування земельною ділянкою, визнання припиненим права на постійне користування земельною ділянкою та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріали заяви не містять доказів того, що дійсно існує реальна загроза утруднення чи взагалі неможливості виконання рішення суду і що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття зазначених ним в заяві заходів забезпечення позову; обраний позивачем вид забезпечення позову призведе до обмеження господарської діяльності СФГ «Зоряне», яке крім іншого взагалі не є стороною в справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції, прийняти нову ухвалу, якою заборонити Бобровицькій міській раді затверджувати СФГ «ЗОРЯНЕ» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває в постійному користуванні, на земельну ділянку площею 51,7321 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ; заборонити СФГ «ЗОРЯНЕ» обробляти, засівати, здійснювати сільськогосподарські роботи на земельній ділянці 51,7321 га, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом протиправно проігноровано докази у вигляді рішення Бобровиьцкої міської ради від 21 грудня 2018 року, яке за своєю суттю є злочинним та таким, що надає право СФГ «Зоряне» користуватись земельною ділянкою комунальної власності без укладення договору оренди та звертає увагу, що судом не взято до уваги той факт, що єдиною правовою підставою для СФГ «Зоряне» здійснювати господарську діяльність на спірній земельній ділянці може бути договір оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 зазначає, що здійснення господарської діяльності СФГ «Зоряне» на спірній земельній ділянці без укладення договору оренди за своєю правовою природою є нічим іншим, як самовільним заняттям земельної ділянки, що потягне за собою адміністративну або кримінальну відповідальність.

Також особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що ним було зазначені реквізити СФГ «Зоряне», яке може отримати статус сторони по справі або третьої особи, що між ним та СФГ «Зоряне» відсутній спір, оскільки предметом спору є земельна ділянка на яку СФГ «Зоряне» не має будь-яких прав взагалі. Та вважає, що у разі, якщо суд вважав би, що права СФГ «Зоряне» порушуються ухвалою про забезпечення позову, то суд, відповідно до приписів ст.53 ЦПК України, міг би самостійно залучити СФГ «Зоряне» як третю сторону у справі.

У наданий судом строк Бобровицька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу. Відповідач вважає, що ухвала районного суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 прийнята відповідно до чинного законодавства України, доводи апелянта є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив Бобровицької міської ради та зазначив, що в заяві про забезпечення позову та апеляційній скарзі він зазначав, що існує ймовірність затвердження відповідачем технічної документації, розробленої СФГ «Зоряне» і передачі спірної земельної ділянки в оренду СФГ «Зоряне» без проведення земельних торгів. 22 березня 2019 року Бобровицькою міською радою було прийнято рішення про затвердження технічної документації, розробленої СФГ «Зоряне», і передачу спірної земельної ділянки в оренду СФГ «Зоряне», тобто було вчинено ті дії, які просив заборонити ОСОБА_1 Вважає, що відповідач продовжує реалізовувати схему по передачі земельної ділянки в оренду СФГ «Зоряне» без проведення земельних торгів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до Бобровицької міської ради про визнання припиненим державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданого 05 грудня 2000 року Петрівською сільською радою народних депутатів Бобровицького р-ну Чернігівської обл.; визнання припиненим права ОСОБА_2 на постійне користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 51,7321 га., що знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Бобровицького р-ну Чернігівської області за межами населених пунктів, кадастровий номер НОМЕР_2 , що виникло на підставі вказаного державного акту; скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 10710577 від 07 серпня 2015 року, внесеного державним реєстратором реєстраційної служби Бобровицького РУЮ Чернігівської обл., Бойко О.М. про державну реєстрацію права постійного користування ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду, яка полягає в тому, що спірна земельна ділянка була в користуванні померлого ОСОБА_2 і його право по користуванню підлягає припиненню, а земельна ділянка передачі на земельні торги, однак відповідач надав право СФГ «Зоряне» дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки та зобов`язав виконати обов`язки орендаря земельної ділянки. Позивач вважав, що дані обставини впливають на його права користування земельною ділянкою та можуть утруднити виконання рішення суду, а також призведе до порушення прав позивача.

Однак, матеріалами справи не підтверджується наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В дійсності, у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає підстав вважати, що відповідач це рішення не виконає, обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам, оскільки вжиття таких заходів забезпечення впливають на права СФГ «Зоряне», яке не є стороною у справі та ніяким чином не пов`язане з виконанням майбутнього рішення суду по цій справі.

Доводи апеляційної скарги, що судом протиправно проігноровано докази у вигляді рішення Бобровиьцкої міської ради від 21 грудня 2018 року, яке на думку позивача за своєю суттю є злочинним не заслуговують на увагу, оскільки відсутні підстави вважати дане рішення злочинним.

Доводи ОСОБА_1 , що здійснення господарської діяльності СФГ «Зоряне» на спірній земельній ділянці без укладення договору оренди за своєю правовою природою є самовільним заняттям земельної ділянки, що потягне за собою адміністративну або кримінальну відповідальність, не приймаються судом до уваги, адже СФГ «Зоряне» не є стороною в даній справі, позивачем не заявлено вимог до даної особи, а зазначення позивачем реквізитів СФГ «Зоряне» не тягне автоматичного залучення даного господарства в якості сторони у справі.

Зважаючи на викладене, з врахуванням положень ст.375 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, відтак вона задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: