Справа № 509/1985/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання права неповнолітньої дитини на користування займаним жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

8 травня 2014 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який в подальшому утогчнила в остаточній редакції якого від 10.09.2014 р. зазначила, що 07.08.2004 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. від шлюбу у неї та відповідача народився син ОСОБА_6 Під час шлюбу нею та ОСОБА_3 набуте нерухоме майно у виді дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 225 м2, житловою площею 49,3 м2. Дачний будинок придатний для постійного проживання і вона з дитиною проживає у ньому. Але відповідач - співвласник дачного будинку, заперечує щодо права дитини на проживання та реєстрації постійного місця проживання в дачному будинку. У зв`язку з цим позивачка просила суд визнати право неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користування займаним жилим приміщенням площею 49,3 кв.м в дачному будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.09.2014 року провадження було зупинено до набрання законної сили рішення Іллічівського міського суду Одеської області у цивільній справі № 501/2444/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності та поділ майна подружжя, до ОСОБА_8 і ОСОБА_3 про встановлення нікчемності фіктивного правочину, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності та поділ спільного майна подружжя, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Згідно розпорядження № 421 від 26.12.2016 року у зв`язку зі звільненням з посади судді Овідіопольського районного суду Одеської області Курочки В . М., а також протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справу було розподіллено в провадження судді Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області по цивільній справі №501/2444/13-ц від 03.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, визнано право власності на зазначене майно у рішенні Іллічівського міського суду Одеської області.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2015 року по цивільній справі № 501/2444/13-ц було задоволено частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2015 року скасовано. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на частку нерухомого майна задоволено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, за ОСОБА_1 було визнано право власності на майно, зазначене у рішення Апеляційного суду Одеської області. Усунено перешкоди у здійснені ОСОБА_3 права влосності на дачний будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 з вказаного дачного будинку з господарськими спорудами. Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу було задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області № 501/2444/13-ц від 03.04.2015 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 року було відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 року залишено без змін.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 року за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2015 року по цивільній справі № 501/2444/13-ц було задоволено частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2015 року скасовано. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на частку нерухомого майна задоволено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, за ОСОБА_1 було визнано право власності на майно, зазначене у рішення Апеляційного суду Одеської області. Усунено перешкоди у здійснені ОСОБА_3 права влосності на дачний будинок з господарськими спорудами № АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 з вказаного дачного будинку з господарськими спорудами. Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу було задоволено, набрало законної чинності з дня його проголошення, тобто з 26.01.2016 року.

Тобто на сьогодні, з урахуванням вищевказаних рішень судів всіх інстанцій - відсутній предмет спору, адже право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на спірний житловий будинок припинено, а тому припинено право користування ним як складовою частиною права власності, а тому вимоги позивачки щодо визнання права користування дачним будинком є безпідставними з огляду на те, що спірний дачний будинок рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 р. - виділено ОСОБА_3 на праві особистої власності, усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 його права власності на спірний будинок, шляхом виселення з нього ОСОБА_1 (позивачки).

Ухвалою суду від 07.03.2019 р. на підставі ст. 254 ЦПК України - провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання права неповнолітньої дитини на користування займаним жилим приміщенням - відновлено з призначенням справи до розгляду на 04.04.2019 р. о 09:00 год.

В судове засідання, призначене на 04.04.2019 р. о 09:00 год., позивачка та її представниця без поважних причин не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями з відмітками про врученн судових повісток з підписами, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали, у зв`язку з чим слухання судового засідання було відкладене на 02.05.2019 р. о 09:00 год.

В судове засідання призначене на 02.05.2019 р. о 09:00 год., позивачка та її представниця без поважних причин повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про належне сповіщення представниці позивачки, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повітки та особистою письмовою розпискою позивачки про її обізнаність про дату, час та місце слухання справи, обидві про причини не явки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали.

Отже, позивачка та її представниця за нотаріально посвідченою довіреністю повторно не прибули (не з`явилися) в судове засідання без поважних причин та не повідомили суд про причини своєї неявки, а також, не надіславши до суду заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ - кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частинами 1,3,4 статті 44 ЦПК України передбачено - учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Порядок вручення судових повісток, їх зміст - передбачено ст. 128-130 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу - зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представниця позивач ОСОБА_10 повторно не з`явився до суду без поважних причин, і враховуючи його належне повідомлення про дати, час та місце всіх підготовчих та судових засідань, не надіславши до суду заяви про розгляд справи за її відсутністю, надсилаючи численні клопотання про відкладення слухання справи, які задовольнялись судом двічі, вважаючи поважними причини неявки позивача. Вказані клопотання позивача про чергові відкладення слухання справи є згідно ст. 44 ЦПК України, нічим іншим як навмисним зловживанням своїми процесуальними правами та обов`язками, передбаченими ст.ст. 43,44,49 ЦПК України з приводу подання завідомо безпідставного позову, у розгляді якої штучно (навмисно) не бажає приймати участь як сам позивач, так і його представниця за довіреністю, не з`являючись в судові засідання, що дає підстави суду, вважати, що вказаний позов має всі ознаки очевидно штучного характеру, як це передбачено п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема : 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки позивача (представника) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач (представник) повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що вказаний цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 43,44,49,131,223,257 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про визнання права неповнолітньої дитини на користування займаним жилим приміщенням - залишити без розгляду, роз`яснивши позивачці та її представниці, що у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, вони мають право звернутися до суду на загальних підставах повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, в цей же строк, з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.

-