Справа № 466/3246/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

встановив :

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року правовстановлюючих документів, а саме:

- Державного акта на право приватної власності на землю (Серія НОМЕР_1 від 28.04.1998 р.;

- реєстраційного посвідчення № 57 від 19.06.1995 року на садовий будинок АДРЕСА_1;

- свідоцтва на право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 07 лютого 1997 р. (в частині як співвласник)

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона ОСОБА_1 , є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій на праві приватної та часткової власності відповідно до правовстановлюючих документів, наданих для відкриття спадщини. При оформленні спадкової справи з`ясувалось, що померла особа значиться під різними варіантами імені.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю (Серія НОМЕР_5 від 28.04.1998 р. померлій належала земельна ділянка, площею 0,0273 та, яка розташована на АДРЕСА_1 та садовий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Реєстраційним посвідченням № 57 від 19.06.1995 року. Обидва документи було видано на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва на право власності на квартиру НОМЕР_3 від 07 лютого 1997 року, їй належало 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 у якому вона значиться під іменем ОСОБА_4 .

При видачі вищевказаних документів були допущені помилки, оскільки ім`я вносилось у довільній формі, як зі слів померлої так і з наявного на той час паспорта.

Вищевказані розбіжності у написанні імені померлої перешкоджають встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів та унеможливлюють Третю державну нотаріальну контору у видачі документів на прийняття заявником спадщини та позбавляють заявника права на реєстрацію права власності на спадкове майно. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючих документів, а саме: Державного акту на право власності на землю (Серія НОМЕР_5 від 28 квітня 1998 року, Реєстраційного посвідчення № 57 від 19.06.1995 року та Свідоцтва на право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 7 лютого 1997 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву із проханням про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю (Серія НОМЕР_1 від 28.04.1998 р.; реєстраційне посвідчення № 57 від 19.06.1995 року на садовий будинок АДРЕСА_1 свідоцтво на право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 07 лютого 1997 р. (в частині як співвласник) належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 08 жовтня 2018 року, відповідний актовий запис 1510 та яка була донькою заявника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_7 від 09.12.1964 року, виданого Львівським міським бюро ЗАГС, актовий запис 7271.

Дані обставини стверджуються поясненнями заявника в судовому засіданні, а також долученими до справи письмовими доказами, а саме:

- заявою у нотаріальній формі, якою дано згоду щодо відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,0273 га, яка знаходиться на вул. Скнилівській у м.Львові , від 19.04.2011 року у якій особу, яка є власником земельної ділянки, встановлено як ОСОБА_2 .

- довідкою, виданою головою садівничого кооперативу «Урожай», у якій зазначено, що гр. ОСОБА_2 , є дійсним членом садівничої кооперативу «Урожай» та користується земельною ділянкою № АДРЕСА_1 . площею 273 кв. м.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю (Серія НОМЕР_1 від 28.04.1998 р.; реєстраційне посвідчення № 57 від 19.06.1995 року на садовий будинок АДРЕСА_1; свідоцтво на право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 07 лютого 1997 р. (в частині як співвласник) належали ОСОБА_2 , тобто заява є обґрунтованою, оскільки заявник повністю довів обставини на які посилається, а тому заяву слід задовольнити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 141, 259, 263, 293, 315,319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 - Державного акта на право приватної власності на землю (Серія НОМЕР_1 від 28.04.1998 р.; реєстраційного посвідчення № 57 від 19.06.1995 року на садовий будинок АДРЕСА_1; свідоцтва на право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 07 лютого 1997 р. (в частині як співвласник).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський