Справа № 177/2230/18
Провадження № 2/177/557/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 травня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та ОСОБА_2, 19.01.1991 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу.

В обґрунтування позову вказував, що з січня 2016 року вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, єдиного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть.

Причиною розірвання шлюбу вказував різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, відчуття любові та поваги один до одного, взаємної підтримки та піклування.

Кожен з них не має наміру зберігати сім`ю, примирятися не бажає.

Неповнолітніх дітей вони не мають, спір про поділ майна відсутній.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с. 38).

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, відзиву не надала, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала (а.с. 39).

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.01.1991 року між сторонами зареєстровано шлюб Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 45 (а.с. 9).

Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» (а.с. 9).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, про що вказали у своїх заявах.

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з січня 2016, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, про що вказував у позові позивач та не заперечила відповідач. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 19.01.1991 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 45 - розірвати.

Оскільки відповідач не висловила бажання про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «ОСОБА_2».

Оскільки в позовній заяві позивач просив суд не вирішувати питання про відшкодування йому судових витрат понесених у зв'язку з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх розподіл.

Керуючись ст. ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 142, 189, 196, 197, 198, ч. 3 ст. 200, ч.4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Миколаїв Миколаївської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований 19.01.1991 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 45 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Суддя С.А. Суботіна