Номер провадження: 22-ц/813/4208/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

16.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді-доповідача Сегеди С.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 січня 2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пенсійне забезпечення) ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та повернення особистих грошових коштів,

встановив:

14 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пенсійне забезпечення) ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та повернення особистих грошових коштів.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху через її недоліки.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу, через не усунення її недоліків.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 15 лютого 2019 року ОСОБА_3 подала до того ж суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року, та задовольнити її позовну заяву в повному обсязі. Вказана цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції 21.02.2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.02.2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків, а саме: апелянтом при поданні апеляційної скарги не був сплачений судовий збір; не було надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали; вимоги апеляційної скарги сформовано не чітко, з тексту апеляції не вдається встановити кому ці вимоги адресовані; апелянт не наводить будь-яких аргументів щодо того, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); апелянт не наводить нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, використаних судом першої інстанції; апелянтом не додано до апеляційної скарги копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи (а.с.77-79).

18.03.2019 року апелянтом було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, однак дослідивши її, судом було встановлено, що недоліки вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху були усунуті частково, а саме: не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у сумі 384,20 грн.

Так, відносно сплати судового збору, апелянт у своїй заяві та апеляційній скарзі посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору, оскільки вона звернулась до суду з позовом про відшкодування їй матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Однак, у зв'язку з тим, що матеріали справи не містять доказів вчинення кримінального правопорушення відповідачем відносно позивача, ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2019 року апеляційну скаргу знову було залишено без руху та роз'яснено апелянту, що підстав звільнення її від сплату судового збору матеріали справи не містять. Також апелянту роз'яснено про порядок можливості розстрочки або відстрочки сплати судового збору відповідно до ст.136 ЦПК України (а.с.101-102).

Згідно розписки, що мається в матеріалах справи, апелянт ОСОБА_3 отримала копію вказаної вище ухвали суду 01.04.2019 року, однак до теперішнього часу недоліки вказані в ухвалі суду не усунуті (а.с.107).

Разом з тим, 08.04.2019 року до суду апеляційної інстанції знову надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, однак, апелянт не надала до суду заяви про відстрочку або розстрочку сплати судового збору, з посиланням на те, що вона звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки звернулась до суду з позовом про відшкодування їй матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд виходить із того, що строк для усунення недоліків апеляційної скарги встановлений протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду про необхідність усунення недоліків, а тому закінчується 11.04.2019 року. Враховуючи п'ятиденний строк, необхідний для можливої поштової доставки заяви ОСОБА_3 про усунення недоліків, апеляційний суд вважає за необхідне постановити дану ухвалу протягом цього строку, тобто 16.04.2019 року.

При цьому апеляційний суд виходить із того, що правові підстави для відкриття апеляційного провадження у даному випадку відсутні, так як п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується на спірні правовідносини, у зв'язку з чим апелянт ОСОБА_3 не звільнена від сплати судового збору.

Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з того, що п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняє від сплати позивача за подання ним позову до суду про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Однак, в даному випадку матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем, або іншою особою кримінального правопорушення відносно позивача ОСОБА_3, оскільки таким доказом може бути або обвинувальний вирок суду, або постанова про закриття провадження у справі з нереабілітуючих підстав.

Сам по собі факт внесення до ЄРДР інформації про вчинення кримінального правопорушення, не може свідчити про вчинення відносно особи кримінального правопорушення (а.с.113).

Також таким доказом не може бути пам'ятка про права та обов'язки потерпілого, в даному випадку ОСОБА_3, яку вона додала до своєї заяви, яка між тим не має жодного підпису посадової особи про її вручення (а.с.114).

Відповідно до ч.ч. 2,6-8 ст. 357 ЦПК України у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений законодавством строк, вона підлягає поверненню апелянту.

При цьому, вважаю за необхідне вказати, що дана ухвала не є перешкодою ОСОБА_3 для звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, оскільки при виконанні нею вимог діючого цивільно-процесуального законодавства, апеляційне провадження у справі буде відкрито.

Таких правових позицій дотримується і Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) і Верховний Суд в своїй Постанові від 14 лютого 2018 року, справа № 910/33054/15.

Так, ЄСПЛ у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010 року зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами і поставленими цілями.

Крім того, за змістом Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року, у справі № 915/955/15, провадження № 12-66гс18, слідує, що оскільки діючим цивільно-процесуальним законом маються вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі і щодо існування доказів сплати судового збору, то несплата судового збору перешкоджає відкриттю апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду, яка підлягає поверненню апелянту.

З огляду на викладене, та враховуючи, що апелянт ОСОБА_3 не звільнена від сплати судового збору, який на протязі значного часу не був сплачений у сумі 384,20 грн., апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід вважати неподаною та повернути апелянту через неусунення її недоліків.

Разом з тим, апелянту ОСОБА_3 слід роз'яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 356; ч.ч. 2, 6-8 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 січня 2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвалу разом із апеляційною скаргою надіслати заявнику апеляційної скарги.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда