УХВАЛА

23 травня 2019 р. м. Кремінна

Справа № 414/1674/17 Провадження № 6/414/20/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нагорянської О.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про поворот виконання рішення суду, в обґрунтування якого послався на наступні обставини.

Так, за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн та судові витрати у розмірі 743,33 грн з кожного.

Зазначене рішення ОСОБА_1 було виконано у повному обсязі. На виконання вказаного рішення з його пенсії була утримана та сплачена ним сума у розмірі 34603,33 грн з урахуванням виконавчого збору, яка складається з наступного: 10520,05 грн утримання з пенсії; 22093,93 грн сплата ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 в касу банку; 1989,35 грн сплата виконавчого збору.

Однак постановою Луганського апеляційного суду від 16.01.2019 зазначене рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 було скасоване в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн та судових витрат у розмірі 743,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що сума в розмірі 34603,33 грн, стягнута з нього за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 підлягає поверненню, а тому просив в порядку повороту рішення стягнути цю суму з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на його користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити та надав пояснення, зміст яких збігається з обставинами, викладеними ним у його заяві про поворот виконання рішення суду. Боржник зазначив, що він виплатив банку всю суму стягнення, оскільки за відповідним виконавчим провадженням на його майно, зокрема автомобіль, було накладено арешт, а з його пенсії проводилися утримання. Кошти він виплатив не у добровільному порядку на виконання кредитного договору, як про це зазначає представник банку, а виключно на виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 для того, щоб якомога швидше державним виконавцем було знято арешт та припинено проведення утримань із його пенсії, оскільки він є інвалідом другої групи і не працює.

Представник стягувача ОСОБА_2 проти заяви заперечував, зазначивши, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 6 ст. 444 ЦПК України не додав до заяви документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку, натомість додані до заяви боржником докази є неналежними та недопустимими, оскільки кошти повинні бути стягнуті саме в межах виконавчого провадження, у той час із наданих боржником документів встановити цю обставину достовірно неможливо. Так, у реквізитах наданої ОСОБА_1 квитанції вказівка на це відсутня, також незрозуміло, за яким саме виконавчим провадженням були утримані кошти із пенсії боржника та чи були ці кошти перераховані на користь стягувача. ОСОБА_1 дійсно виплатив банку суму, про яку зазначається у довідці, виданій боржнику стягувачем, проте відбувалося це не на виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017, а добровільно боржником на виконання кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_1 був поручителем. Банком було видано боржнику довідку, в якій зазначалося, що кошті сплачені за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017, проте така вказівка у довідці наведена виключно в інтересах самого ОСОБА_1 з тих міркувань, щоб останній в подальшому мав можливість стягнути ці кошти з ОСОБА_3 в порядку регресу. Також представник стягувача зазначив, що виконавчий збір взагалі було стягнуто на користь держави, а не на користь банку, а тому поверненню стягувачем в порядку повороту виконання рішення ці кошти не підлягають.

Заслухавши боржника та представника стягувача, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року Кремінським районним судом Луганської області у цивільній справі № 414/1674/17 (провадження № 2/414/454/2017) було ухвалене рішення, згідно з яким: 1) позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені; 2) стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 48_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн; 3) стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 48_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн; 4) стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» сплачені судові витрати у розмірі 743,33 грн з кожного (а.с. 235).

27.11.2017 головним державним виконавцем Голубівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області Удовенко Н.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55251999 за виконавчим листом Кремінського районного суду Луганської області № 2/414/454/2017 від 10.10.2017 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 30437,82 грн (а.с. 275).

27.11.2017 головним державним виконавцем Голубівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області Удовенко Н.М. було винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55251999, згідно з якою за заявою стягувача було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 277).

Згідно з квитанцією № 38 від 07.08.2018 ОСОБА_1 було сплачено виконавчий збір на рахунок Голубівського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області у розмірі 1989,35 грн (а.с. 233).

Відповідно до довідки Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 13905/14-02 від 24.09.2018 із пенсії ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 55251999 від 20.12.2017 були проведені утримання, що перераховані на р/р Голубівського МВ ГТУЮ у Луганській області, а саме з квітня по серпень 2018 року з пенсії боржника було утримано по 2104,01 грн за кожний місяць, а всього на суму 10520,05 грн (а.с. 232).

Із довідки заступника начальника управління з роздрібного бізнесу філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_5 .М. № 110.11.-24-558 від 08.08.2018, виданої на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що зобов`язання за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013, укладеним із ОСОБА_3 , виконані у повному обсязі ОСОБА_1 , який сплатив за рішенням Кремінського районного суду Луганської області у справі № 414/1674/17 від 29.09.2017 борг за кредитом у розмірі 30437,82 грн та судовий збір з розгляду цивільної справи у розмірі 743,33 грн. Претензії з боку банку до фінансового поручителя ОСОБА_1 з приводу виконання зобов`язань за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 та рішенням Кремінського районного суду Луганської області у справі № 414/1674/17 відсутні (а.с. 231).

06.11.2018 головним державним виконавцем Голубівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області Удовенко Н.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55251999, згідно з якою за заявою № 110.20.-10/5137/73685/2018 від 07.08.2018 АТ «Ощадбанк» боржником було сплачено борг у повному обсязі у розмірі 30437,82 грн. Також за цією постановою державного виконавця було знято арешт з автомобіля Єфименка А.О. (а.с. 279-280).

Постановою Луганського апеляційного суду від 16.01.2019 рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 за апеляційної скаргою ОСОБА_1 було скасоване в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та судового збору та ухвалено в цих частинах нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн у солідарному порядку із ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у сумі 743,33 грн (а.с. 236-238).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з п.п. 5, 9, 10 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України у справі №13-рп/2011 від 02.11.2011 зазначається, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає уповерненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки, правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення суду це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Судом було встановлено, що боржником ОСОБА_1 на виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 у справі № 414/1674/17 та в межах відкритого виконавчого провадження № 55251999 від 20.12.2017 було у повному обсязі сплачено стягувачу Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 в розмірі 30437,82 грн та судові витрати у розмірі 743,33 грн.

Зазначені кошти були сплачені саме в межах виконавчого провадження та на виконання вказаного рішення суду, про що свідчить постанова про закриття відповідного виконавчого провадження та довідка стягувача, видана боржнику ОСОБА_1 , в якій чітко та недвозначно зазначається, що грошові кошти були сплачені саме за вказаним рішенням суду.

При цьому суд критично оцінює пояснення представника стягувача в частині того, що ці кошти були сплачені ОСОБА_1 добровільно на виконання кредитного договору, оскільки це спростовується як відомостями, що зазначені у довідці, виданій самим стягувачем ОСОБА_1 , так і тими обставинами, що банк звертався до суду з позовом саме через невиконання боржниками у добровільному порядку своїх обов`язків за кредитним договором, при цьому відповідні кошти були сплачені вже після ухвалення рішення, відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, а сам ОСОБА_1 у цей час оскаржував зазначене рішення суду в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне допустити поворот виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 у справі № 414/1674/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 у солідарному порядку із ОСОБА_3 у розмірі 30437,82 грн та стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 743,33 грн, в порядку якого стягнути грошові кошти у загальному розмірі 31181,15 грн зі стягувача на користь боржника.

В той же час, щодо вимоги боржника про стягнення на користь останнього зі стягувача сплаченої ОСОБА_1 суми виконавчого збору у розмірі 1989,35 грн, суд зазначає, що виконавчий збір це грошові кошти, які були стягнуті з боржника не на виконання самого рішення суду та не на користь стягувача, натомість це витрати, пов`язані із забезпеченням виконання цього рішення суду.

Так, у постанові Верховного Суду у справі № 910/1587/13 від 15.02.2018 зазначається, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, виконавчий збір не може бути повернутий в порядку повороту виконання рішення суду, оскільки стягується не на його виконання та не на користь стягувача, у той час як вирішення питання про повернення виконавчого збору входить до дискреційних повноважень державного виконавця, а отже суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви в частині вимоги боржника про стягнення виконавчого збору зі стягувача в порядку повороту виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 263, 444 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 у справі № 414/1674/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 47_183 від 20.06.2013 у солідарному порядку із ОСОБА_3 у розмірі 30437,82 грн та стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 743,33 грн.

В порядку повороту виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29.09.2017 у справі № 414/1674/17 стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуті з останнього на виконання цього рішення суду грошові суми у загальному розмірі 31181,15 грн (тридцяти однієї тисячі ста вісімдесяти однієї гривні п`ятнадцяти копійок).

У задоволенні іншої частини вимог заяви щодо стягнення в порядку повороту виконання рішення суду виконавчого збору відмовити.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя І.Г.Безкровний