П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року місто Київ

справа № 369/1462/19

провадження №22-ц/824/6110/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ШкоріноїО.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», подану адвокатом Цибою Русланом Андрійовичем

на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2019 року про забезпечення позову, постановлену в складі судді Дубас Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов ЮрійНазірович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ТелявськийАнатолій Миколайович, ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу БадаховЮ.Н., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М., ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису №4406 від 29 грудня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., про звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0, 1233 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Центральна, 3, яка належить на праві власності ОСОБА_2, на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Заборонено державному реєстратору здійснювати будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0, 1233 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись з ухвалою, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Циба Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. Обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу з забезпеченням позову. Таким вимогам заява ОСОБА_2 не відповідає.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

При постановлення оскаржуваної ухвали суд не врахував, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, не вирішив питання зустрічного забезпечення.

Вважає, що заява ОСОБА_2 не відповідає положенням пунктів 3, 6 частини 1 статті 151 ЦПК України, оскільки останнім не вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову та не надано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а тому суд першої інстанції мав би повернути таку заяву заявнику.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зокрема, зазначив про те, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог, в майбутньому буде неможливим виконати рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний виконавець може завершити процедуру виконавчого провадження і реалізувати належне йому на праві власності майно.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Мавроді О.Ю. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Самчук М.В. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М., ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. здійснюється виконавче провадження №ВП №58205589 з виконання виконавчого напису №4406 від 29 грудня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н., яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що зареєстроване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі,вул. Центральна, б. 3, а саме: земельну ділянку площею 0,1233 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1. За рахунок коштів, отриманий від реалізації нерухомого майна, що знаходиться в іпотеці банку запропоновано задовольнити вимоги АТ «Райффайзен Банк аваль», щодо погашення заборгованості за період з 13 листопада 2015 року по 12 листопада 2018 року у розмірі 103 384, 52 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 896 505,64 грн., яка виникла за кредитним договором №014/2563/81/60232, укладеним 5 вересня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 З метою стягнення з боржника заборгованості, приватним виконавцем здійснюються виконавчі дії по зверненню стягнення на майно боржника, накладено арешт на нерухоме майно.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса від 29 грудня 2018 року №4406, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки до вирішення цієї справи судом заборгованість у розмірі 2 896 505,64 грн., яка на підставі виконавчого напису нотаріуса від 29 грудня 2018 року №4406 підлягає стягненню на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», може бути стягнута в ході примусового виконання вказаного оспорюваного виконавчого документа шляхом продажу з прилюдних торгів майна, належного іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності, що може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо співмірності вжитих судом заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною третьою статті 154 ЦПК України, та є вичерпним.

Суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов'язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов'язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відомостей про обставини, які слугують обов'язковою підставою для застосування зустрічного забезпечення матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційний суд відхиляє, оскільки висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову повно і послідовно викладені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», подану адвокатом Цибою Русланом Андрійовичем,- залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 23 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус