Справа № 182/9409/18
Провадження № 2/0182/421/2019
22.04.2019 року суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-4), посилаючись на наступні обставини.
Йому на праві власності, на підставі Договору дарування ВАР №973372, р.№3325 від 12.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_2, належить будинок № 18, розташований по вул. Нова Абрикосова (до перейменування вул. Димитрова) у м. Нікополь Дніпропетровської області.
У листопаді 2018 року ним було прийнято рішення про відчуження свого будинку іншій особі, однак у нотаріальній конторі йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на вказане домоволодіння накладено заборону відчуження.
30.10.2018 року він звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на що йому було повідомлено, що виконавчі документи відносно нього на виконанні у Нікопольському МВ ДВС не перебувають, та про те, що завершені виконавчі провадження підлягають знищенню після трьох років зберігання в архіві відділу. Крім того, у відповіді зазначено, що обставини, на які він посилався у своєму зверненні, не є підставою для зняття арешту за ст.ст.40,59 Закону України «Про виконавче провадження» та запропонували звернутися до суду.
На підставі викладеного, просить суд зняти арешт з належного йому нерухомого майна, а саме житлового будинку № 18, розташований по вул. Нова Абрикосова (до перейменування вул. Димитрова) у м. Нікополь Дніпропетровської області, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 12.04.2010 року, виданий відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції.
Ухвалою судді від 13.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.12,13).
Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою.
Ухвалу судді від 13.12.2018 направлено відповідачу за адресою його місцезнаходження. До суду повернулось повідомлення з відміткою про вручення адресату поштового відправлення (а.с.16). Заяви від відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
Ухвалою судді від 22.04.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів (а.с.17).
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
30.10.2018 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про надання розяснення на підставі чого було накладено арешт на нерухоме майно та проведення процедури зняття арешту з належного йому нерухомого майна (а.с.7).
Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження»), відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави та порядок зняття арешту з майна. Так, відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Беручі до уваги все вищевикладене, суд вважає за необхідне вимоги позову задовольнити та зняти арешт з житлового будинку № 18, розташованого по вул. Нова Абрикосова (до перейменування вул. Димитрова) у м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстровано 19.05.2010 року за № 9842458 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 12.04.2010, відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції.
Керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-78,81,89,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: ОСОБА_4