Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/14484/17 за позовом Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гумен Н.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року начальник Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 67 638,31 грн. витрат, пов'язаних з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних зазначав, що наказом начальника військового інституту № 13/ДСК від 19.08.2016 ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова та зараховано до списків особового складу військового інституту на всі види забезпечення та на продовольче забезпечення по курсантській нормі. У серпні 2016 року між старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 зобов'язаний проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті імені С. П. Корольова, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов'язки. Після закінчення навчання ОСОБА_1 повинен був продовжувати проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу протягом не менше п'яти років.

04 листопада 2016 року наказом начальника Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова (по стройовій частині) № 314 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 було призначено на посаду курсанта 164 навчальної групи першого навчального курсу факультету технічних видів розвідки. 27.12.2016 ОСОБА_1 було подано рапорт за вх. № 95 від 05.01.2017 р. про відрахування з числа курсантів військового інституту через небажання продовжувати навчання.

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова від 28 лютого 2017 року № 48 (по стройовій частині) старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів та виключено зі списків особового складу військового інституту у зв'язку із достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання та направлено для подальшого проходження військової служби до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку Центрального управління Військової служби правопорядку на посаду стрільця групи охорони роти військової служби правопорядку.

У зв'язку із розірванням контракту між ОСОБА_1 та Міністерством Оборони України, державі завдано збитків у вигляді витрат пов'язаних з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі на зазначену вище суму.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок витрат, пов'язаних з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 67 638,31 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних відносин пункт 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та помилково стягнув усю заявлену суму заборгованості. Вважає, що позивач мав би надати розрахунок різниці витрат, як передбачено пунктом 6 Порядку, чого зроблено не було. Крім цього зазначає, що відповідно пункту 2.1.6.1. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за визначений період навчання не відшкодовують. А тому стверджує, що підстав для стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги також не було.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, мотивуючи його наступним.

26 серпня 2016 року між старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах Украйни курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 зобов'язаний проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті імені С. П. Корольова, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов'язки. Після закінчення навчання ОСОБА_1 повинен був продовжувати проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу протягом не менше п'яти років. Контракт укладено на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі вищого начального закладу(а.с 25).

Контракт набрав чинності з 26 серпня 2016 року відповідно до наказу начальника військового інституту від 19.08.2016 №13/дск (п.8 Контракту).

27.12.2016 р. старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування останнього з числа курсантів військового інституту через небажання продовжувати навчання (а.с. 9).

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова від 28 лютого 2017 року № 48 (по стройовій частині) старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів та виключено зі списків особового складу військового інституту у зв'язку із достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання (а.с. 13).

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України, витрати пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) для проходження військової служби на посадах офіцерського складу, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, проте дане зобов'язання не виконав.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) курсанти у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «й» частини шостої статті 26 Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Змістом пункту 11 статті 25 Закону визначено, що курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів (за винятком випадків, передбачених пунктами «б», «г», «д» чи «з» частини шостої статті 26 цього Закону), направляються у військові частини для подальшого проходження військової служби, якщо вони не вислужили встановленого строку строкової військової служби. При цьому у строк військової служби військовослужбовцям зараховується тривалість: строкової військової служби до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів; військової служби за контрактом до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів; військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів із розрахунку два місяці служби (навчання) за контрактом - за один місяць строкової військової служби.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до вимог Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок) та спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 5 Порядку у повному розмірі відшкодовуються витрати, зокрема, курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.

Згідно з пунктом 6 Порядку витрати курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання, та курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю.

З аналізу наведених норм права можна зробити висновок, що курсанти відшкодовують витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у зв'язку з достроковим розірванням контракту відповідно до порядку і умов, визначених Порядком, а для правильного застосування положень Порядку щодо розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, які підлягають відшкодуванню, необхідно визначити строк строкової військової служби та період фактичного навчання курсанта.

Так, якщо курсант продовжує навчатися у навчальному закладі після того, як вважається таким, що вислужив встановлений для нього законодавством строк строкової служби, він відшкодовує витрати за той період навчання, який перевищує цей строк. Якщо період навчання курсанта становить менше або дорівнює строку строкової служби, то витрати відшкодовуються ним у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів та витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю.

Відповідно до статті 23 Закону строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців; для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти спеціаліст або магістр, - до 12 місяців.

Витягом з наказу начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова №48 від 28.02.2017 підтверджено, що вислуга старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 у Збройних Силах України станом на 28 лютого 2017 року складає 1 рік 10 міс.26дн.(а.с.13).

ОСОБА_1 навчався за контрактом 6 місяців.

Отже, витрати ОСОБА_1 за період навчання відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю відповідно до п. 6 Порядку.

З розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з грошовим забезпеченням курсанта ОСОБА_1 вбачається, що він фактично отримав грошове забезпечення в розмірі 52289,53грн(а.с.84,122,150).

Відповідно до п. 2.1.1.2. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах від 16.07.2007 №419/8318240/605/537/219/534 для курсантів, які підпадають під дію п.6 Порядку, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової служби за цей період.

Ураховуючи перебування на навчанні ОСОБА_1 6 місяців, різниця в грошовому забезпеченні становить: 52289,53 (фактичне отримання коштів) - (208грн.х6 міс.)= 51041,53грн.(грошове забезпечення).

Розрахунком відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі курсанта ОСОБА_1 від 28.02.2017 підтверджуються витрати на продовольче забезпечення останнього в сумі 4235,52грн., які розраховано у відповідності до пунктів 2.1.2., 2.1.2.2. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах від 16.07.2007 та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зазначеній сумі.

Згідно п.2.1.6.2. зазначеного Порядку курсанти, які підпадають під дію п.6 Порядку, витрати на оплату комунальних спожитих енергоносіїв за визначених період навчання не відшкодовують.

З огляду на наведене з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача сума забезпечення комунальними послугами та енергоносіями в розмірі 1 557,81грн. згідно розрахунку позивача від 28.02.2017 року (а.с.15).

Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача грошові кошти в рахунок витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 55277,05грн.

Оскільки зазначені кошти виплачені саме позивачем, то вони й підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 526, 611,614,623 ЦПК України.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а стягнута з відповідача сума - зменшенню - з 67 638,31 грн. до 55 277,05грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Оскільки відповідач є учасником бойових дій (а.с.119), то сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1296грн. компенсується за рахунок держави (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Покладення судом першої інстанції обов'язку сплати судового збору на відповідача суперечить наведеним нормам процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2018 року змінити в частині стягнення грошових коштів в рахунок витрат пов'язаних з навчанням та утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі, зменшивши суму стягнення з 67 638,31 грн. до 55 277,05грн.

Рішення суду в частині судових витрат скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині. Компенсувати Житомирському військовому інституту ім. С.П. Корольова судові витрати в розмірі 1296грн. за рахунок держави.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.04.2019.

Головуючий Судді