РІШЕННЯ

іменем України

16 квітня 2019 рокуСправа №451/707/15-ц
Провадження № 2/451/57/19

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Семенишин О.З.

сектераря ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Радехові цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з регламентною виплатою,-

В С Т А Н О В И В :

9 червня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.11.2011 року біля 00.00 год. в м. Радехів Львівської області на вул. Стоянівській, з вини громадянина ОСОБА_2, який керував автомобілем «ВМW-528» з державними номерними знаками ВС 1423 СМ, була вчинена дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Вина у вчиненні відповідачем зазначеного ДТП встановлена постановою Радехівського районного суду Львівської області від 05.12.2011 року. В результаті даного ДТП був пошкоджений автомобіль «Sеаt Соrdоbа» з номерними знаками ВС 0717 ВО, що на момент ДТП належав ОСОБА_3. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 68 від 18 травня 2012 року, складеного судовим експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, становить 59 918 гривень 03 копійки. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7756432 ЗК, терміном дії з 18.11.11 року до 17.11.12 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої підпунктом "а" п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 50 731,70 гривень. 25.07.2012 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просили постановти рішення, яким стягнути з відповідача 50 731 гривень 70 копійок, витрат в порядку регресу, повязаних з регламентною виплатою, судовий збір в розмірі 507 гривень 32 копійки та 2000 гривень витрат на правову допомогу, всього 53 239 гривень 02 копійки.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.01.2019 року вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників (а.с.109-109 зворот).

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просить розглядати дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.1-1 зворот,115).

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи з його участю суду не подав (а.с.116).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Суд встановив, що 19 листопада 2011 року біля 00.00 годині в м. Радехів Львівської області на вул.Стоянівській, з вини громадянина ОСОБА_2, який керував автомобілем «ВМW-528» з державними номерними знаками ВС 1423 СМ, була вчинена дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

Вина у вчиненні ОСОБА_2 зазначеного ДТП встановлена Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 5.12.2011 року, яка набрала законної сили та нею підтверджено порушення п.13.1,12.1 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Даною постановою відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у постанові судді Радехівського районного суду Львівської області від 5.12.2011 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

В результаті даного ДТП був пошкоджений автомобіль «Sеаt Соrdоbа» з номерними знаками ВС 0717 ВО, що на момент ДТП належав ОСОБА_3, який був застрахований.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 68 від 18 травня 2012 року, складеного судовим експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, становить 59 918 гривень 03 копійки (а.с.5-8).

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

Суд встановив, що на час вчинення ДТП автомобіль відповідача, марки «BMW», н.з. ВС 1423 СМ, не був застрахований на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Потерпіла ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування шкоди звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/7756432 ЗК, з терміном дії з 18.11.11 року до 17.11.12 року (а.с.4).

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 50 731 гривень 70 копійок (а.с.9).

25.07.2012 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ (а.с.10).

У зв'язку з тим, що відповідач на час настання ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

Між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ст.1188 ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується назагальних підставах,а саме: шкода,завдана одній особі з вини іншоїособи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи,якій завдано шкоди,вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень пункту «а» ч.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 1191 ч.1 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобо встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» від 6.09.2005 року наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і такий в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, тому суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та відшкодування з відповідача в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою в розмірі 50731 гривень 70 копійок.

Окрім того, суд вважає, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2000 гривень витрат за правову допомогу, оскільки вказана сума підтверджується додатковою угодою №123 від 14.05.2015 року до контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012 року (а.с.12).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,247,258-259,263-265,279 ЦПК України, ст.ст.979, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, 02002, м.Київ, Русанівський бульвар,8, (п/р 871 в Укрексімбанку м.Київ, МФО 322313, ідент. код 21647131), 50731 гривню 70 копійок витрат, повязаних з регламентною виплатою, 2000 гривень витрат на правову допомогу та 507 гривень 32 копійки оплаченого позивачем судового збору, всього 53 239 (пятдесят три тисячі двісті тридцять девять) гривень 02 (дві) копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 16.04.2019 року.