ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 735/1356/18

Головуючий у першій інстанції - Балаба О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/557/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

із секретарем судового засідання - Поклад Д.В.

Позивач - ОСОБА_2

Відповідачі - Понорницька селищна рада Коропського району Чернігівської області, ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

місце ухвалення судового рішення - смт. Короп Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 01 березня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна тітка ОСОБА_4, яка заповітом, посвідченим 27.11.2017 року, заповіла їй дві земельні ділянки.

Проте, позивач пропустила встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки нотаріус відмовилась прийняти її паспорт за наявності неналежно вклеєної фотокартки.

Ухвалою Коропського районного суду Черенігівської області від 08 лиситопада 2018 року до участі у справі залучена ОСОБА_3 в якості співвідповідача.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить сакасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом не встановлено доказів поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою або прийняття нотаріусом обґрунтованого рішення про прийняття чи відмову у прийнятті вказаної заяви.

Апелянт, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, вважає, що позивачем не надано належних доказів, які б вказували на існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом всього строку, визначеного для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

ОСОБА_3 наголошує, що судом першої інстанції оцінка наданих позивачем доказів здійснена неповно і неправильно, незважаючи на те, що позивачем не доведено наявності поважних причин, які б перешкоджаои звернутись своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно довідки виконавчого комітету Понорницької селищної ради № 1452 від 02.07.2018 року ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті проживала одна (а.с.10).

09 березня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_3, посвідчений секретарем Понорницької селищної ради, Коропського району, Чернігівської області (а.с. 29).

27 листопада 2017 року ОСОБА_4 був складений заповіт на ім»я ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Понорницької селищної ради, Коропського району, Чернігівської області (а.с.5).

03 липня 2018 року ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом від 09.03.2011 року, звернулась до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини (а.с.25).

Зазначені обставини в апеляційному суді сторонами не спростовані і не заперечувались.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом від 27.11.2017 року та має право на спадщину, яка відкрилася після померлої ОСОБА_4. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач зверталась до нотаріуса, але, за наявності перешкоди, пропустила шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини, який сплив 11 вересня 2018 року. До суду ОСОБА_2 звернулась з позовом 04 жовтня 2018 року, тобто пропущений нею строк є незначним.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як убачається із матеріалів справи, поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини позивачем зазначено відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини через невірно вклеєну фотографію у паспорті позивача.

Як встановлено апеляційним судом, 04 вересня 2018 року при зверненні ОСОБА_2 до нотаріальної контори у її паспорті була наявна фотографія, куточок якої відклеївся на місці, де знаходилася мокра печатка. За таких обставин, паспорт ОСОБА_2 не було прийнято нотаріусом для вчинення нотаріальних дій. На спростування вказаних обставин апелянтом ОСОБА_3 не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Коропського районного сектору УДМС України в Чернігівській області 04 вересня 2018 року з приводу заміни паспорта громадянина України у зв'язку з непридатністю паспорта до використання. Досліджений апеляційним судом новий паспорт ОСОБА_2 виданий 14 вересня 2018 року, що документально підтверджується довідкою Коропського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 10 листопада 2018 року за № 19-02 Х-6. Зазначену довідку, яка апелянтом не спростована і не заперечувалась, апеляційний суд приймає в якості належного і допустимого доказу на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, з листів від 20.08.2018 року № 2007/04-18, 28.09.2018 року № 2471/04-18 Державного архіву Чернігівської області убачається, що ОСОБА_2 зверталась до архіву для отримання відомостей про народження ОСОБА_4, 1928 року народження (а.с.55, 56). На спростуваня зазначених обставини ОСОБА_3 доказів апеляційному суду не надано і у матеріалах справи такі докази відсутні.

При вирішенні цього конкретного спору, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки зазначені позивачем обставини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини є об'єктивними та істотними труднощами, які перешкоджали у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК.

Як встановлено апеляційним судом, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у прийняті заяви з підстав невідповідності вклеєної в паспорті фотографії, у зв'язку з чим вона звернулась 04 вересня 2018 року із заявою про заміну паспорта, який отримала 14 вересня 2018 року. В той час як строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 11 вересня 2018 року.

Апелянтом не надано належни і допустимих документальних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, враховуючи положення ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що пропущений строк для подання заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини є незначним, причини його пропуску є поважними та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції повно, об»єктивно і всебічно встановлені і досліджені фактичні обставини справи і їм надана вірна юридична оцінка. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного судового рішення і не впливають на правильність вирішення спору по суті та не містять передбачених процесуальним законом законом підстав для скасування законного і обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: