Справа № 456/96/18 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/2162/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства по будівництву і реконструкції автомобільних шляхів «Західшляхбуд» в особі представника арбітражного керуючого ліквідатора Вознякевич Надії Іванівни - Бойка Назара Романовича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року в складі судді Бучківської В.Л. у справі за позовомОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. про відшкодування матеріальної шкоди та зобов'язання до вчинення дій, -

встановила:

В січні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. про відшкодування матеріальної шкоди та зобов'язання до вчинення дій.

Вимоги обгрунтовувала тим, що Стрийським міськрайонним судом Львівської області судовими рішеннями № 2-550/10 і № 2-551/10 від 04.03.2010 року стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій сумі заробітної плати в розмірі 13 770, 86 грн. В квітні-травні 2015 р. частково в сумі 4 560, 40 грн., а в жовтні 2017 р. частково в сумі 7 010, 46 грн. їй виплачено заборгованість по заробітній платі, решту заборгованості не виплачено. ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. без виплати їй компенсації в сумі 4 426, 72 грн., в четвертому кварталі 2016 року в порушення вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». провела нарахування в розмірі 4 426, 72 грн., зняла 18% податку і 2,87% воєнного збору з цієї суми і включила це в податкову звітність за ІV квартал 2016 року. У зв'язку із незаконними діями Вознякевич Н.І. їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 994,47 грн., які вона просить стягнути з відповідача.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь 994,47 грн. матеріальної шкоди, поштові витрати в сумі 178,23 грн. витрати на ксерокопії документів в сумі 130,50 грн. та зобов'язати ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. виконати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справах № 2-550/10 і № 2-551/10 від 04.03.2010 року, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 456/20/16-ц від 22.04.2016 року та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 456/25/18 від 23.05.2018 року в конкретні терміни.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 рокупозов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. про відшкодування матеріальної шкоди та зобов'язання до вчинення дій задоволено частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. на користь ОСОБА_2 994 грн. 47 коп. матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. про зобов'язання до вчинення дій відмовлено.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. на користь ОСОБА_2 166 грн. 40 коп. судових витрат.

В задоволенні стягнення решти судових витрат відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І., вважає таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що після закінчення підготовчого засідання позивач змінювала предмет позову, уточнювала позовні вимоги.

Стосовно доводів про включення арбітражним керуючим ВАТ «Західшляхбуд» в податкову звітність нарахування в сумі 4426,72 грн. зазначає, що це сума компенсації, як втрата частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Виплата зазначеної компенсації буде здійснена в порядку встановленої черги погашення вимог кредиторів, що спростовує доводи позивача про завдання їй матеріальної шкоди.

Звертає увагу, що суд не врахував практику Верховного Суду викладену в постанові від 16.01.2018 року в справі № 757/2453/16-ц.

Вважає, що нових зобов'язань у відповідача відповідно до положень ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не виникає, тому компенсація втрати частини заробітної плати після ухвалення судового рішення про визнання боржника банкрутом, а саме з 08.11.2011 року, є незаконним.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_2 на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача, які полягають у невиплаті позивачу суми компенсації, як втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати в сумі 4 426, 72 грн. та завданою шкодою позивачу ОСОБА_2, яка полягає у погіршенні стану здоров'я останньої та витратах на її лікуванні, є безпосередній причинний зв'язок і є вина відповідача, а тому останній повинен відшкодувати завдану шкоду позивачу в сумі 994,47 грн., яка підтверджена належними та допустимими доказами, оцінку яким надано в ході розгляду справи.

Що вимоги про зобов'язання ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. виконати відповідні судові рішення, суд звернув увагу на те, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, однак, суд не вправі зобов'язувати відповідача ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. виконати рішення суду, оскільки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби, тому в задоволенні вказаної позовної вимоги суд відмовив.

Врахувавши до судових витрат кошти на поштові відправлення та зняття ксерокопій документів, суд відповідну вимогу задовольнив частково, в розмірі підтвердженому квитанціями, на суму 166 грн. 40 коп.

Зважаючи на те, що позивач рішення суду не оскаржує, а обґрунтування доводів відповідача зводяться виключно до незгоди із матеріальною шкодою, стягнутою на користь позивача, колегія суддів враховуючи положення ст. 367 ЦПК України рішення суду в іншій частині не перевіряє.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись з позовними вимогами позивач ОСОБА_2 покликалася на те, що невиконанням зі сторони відповідача судових рішень, яким на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі, їй завдано матеріальну шкоду, яку з врахуванням витрат пов'язаних із розглядом справи, просила стягнути з відповідача.

Заперечуючи заявлені вимоги сторона відповідача зазначала, що кошти будуть відшкодовуватись в порядку черговості з врахуванням ЗУ ««Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»».

Судом встановлено, що заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010 року по справі № 2-551/10 стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь ОСОБА_2 3791,78 грн. заборгованості по заробітній платі та 500,00 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010 року по справі № 2-550/10, позов ОСОБА_2 до ВАТ «Західшляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь ОСОБА_2 8479,08 грн. заборгованості по заробітній платі та 1000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2016 року стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4426,72 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.10.2016 року апеляційну скаргу ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. відхилено, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2016 року залишено без змін.

Рішення набрали законної сили та підлягають виконанню.

Згідно відповіді № 09-20-1/6488 від 21.06.2018 року Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУБ у Львівській області, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/20/16 від 22.04.2016 року про стягнення з ВАТ «Західшляхбуд» на користь ОСОБА_2 компенсації втрат частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 4426,72 грн. закрито державним виконавцем 22.12.2016 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено відповідну постанову.

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_2 у ІV кварталі 2016 року проведено нарахування в розмірі 4426,72 грн.

14.11.2017 року позивач ОСОБА_2 направила арбітражному керуючому, ліквідатору ВАТ «Західшляхбуд» Вознякевич Н.І. лист про те, що з четвертого кварталу 2016 року по день написання вказаного листа вона не отримувала ніякого доходу в сумі 4426, 00 грн. і про цей дохід їй не було відомо, просила виправити помилку у звіті про нарахування їй доходу.

При цьому, 21.11.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради надіслало ОСОБА_2 повідомлення про переплату допомоги №1590/01/11 про зобов'язання повернути незаконно отриману допомогу по державній соціальній допомозі малозабезпеченій сім'ї в розмірі 4426,74 грн. та по допомозі одинокій матері в розмірі 903,24 грн.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі.

Загальні положення про відшкодування заподіяної майнової шкоди закріплені в статті 1166 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, що власне є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Позивач стверджує, що невиплатою позивачу суми компенсації, як втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати в сумі 4426,72 грн., їй завдано шкоди, яка виразилась у погіршенні стану здоров'я, що понесло за собою лікування та підтверджується наданими копіями квитанцій про оплату ліків (т. 1 а.с. 50, 103, 104, 125, 126, 150), які були виписані згідно рецепту лікаря-невропатолога.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов'язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов'язання воно може бути грошовим або негрошовим.

З огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України факт завдання особі шкоди (зокрема, майнової), якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обгрунтованими, а висновок суду з цього приводу правильним, що свідчить про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по будівництву і реконструкції автомобільних шляхів «Західшляхбуд» в особі представника арбітражного керуючого-ліквідатора Вознякевич Надії Іванівни - Бойка Назара Романовича - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк