Справа 222/422/19
Провадження 2-о/222/47/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Болбат Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське, Нікольського району, Донецької області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання та веденн6я спільного господарства,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та ведення спільного господарства з батьком. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько був військовим пенсіонером, дуже похилого віку, хворів та вимагав постійного догляду. За станом здоров`я він не мав змоги тривалий час виїжджати за межі м.Донецька та не отримував пенсію. Заявник забрала батька до себе в квартиру та турбувалась про нього до самої його смерті. Вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. Після його смерті залишилась нарахована але ж недоотримана ним пенсія, яка згідно листа ПФУ не може бути включена в склад спадщини і може бути отримана лише членами сім`ї померлого пенсіонера, які проживали з ним на момент смерті. Фактично на час смерті батько проживав разом з заявником за адресою: квартира АДРЕСА_1 де і помер. Враховуючи що вона в той час разом з батьком до його смерті проживала на непідконтрольній Україні території та не може належними документами, які б були прийнятні для ПФУ підтвердити факт сумісного проживання, вона позбавлена можливості отримати пенсію батька на яку має повне право. Тому просить задовольнити заяву та встановити факт спільного проживання з батьком ОСОБА_2 як члена сім`ї на момент його смерті- на ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заявник в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, однак надіслав відзив на заяву в якій зазначив, що дійсно встановлення факту сумісного проживання із пенсіонером на день його смерті є необхідною умовою для отримання суми пенсії, що підлягала виплаті воєнному пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю згідно з положеннями ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначені кошти не включаються до складу спадщини. Справу просять вирішити на розсуд суду, без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявниця, згідно довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України (а.с.8) тимчасово проживає на території смт.Нікольське Нікольського району Донецької області, а тому має право на звернення до Володарського районного суду із зазначеною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Калінінським РАЦС м. Донецька (а.с.9), копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 30.04.1977 року Палацом одруження м. Донецька (а.с.10) вбачається, що заявниця є донькою ОСОБА_2 .

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_2 заповідав все належне йому рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.07.2018 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у віці 90 років у м.Донецьк Донецької області, України. (а.с.12)

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину серії ППМ 743276 від 21.12.2018 року, яка складається з грошових виплат (пенсії) у розмірі 44415,00 грн., що свідчить, що пенсія була нарахована, але не отримана померлим пенсіонером.

Однак, при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з за завою про отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 Ішутіній було відмовлено в виплаті недоотриманої пенсії батька , що підтверджується копією відмови № 352-і НОМЕР_3 від 04.01.2019 року, з посиланням на ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із відсутністю довідки про сумісне проживання з батьком на день його смерті. (а.с. 13-18)

Відповідно до положень ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військо службовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина(чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 37/1 від 16.04.2018 року, виданого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Донецька»16.04.2018 року, смерть ОСОБА_2 наступила за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.12).

Згідно довідки Центру екстреної медичної допомоги в м.Донецьку встановлено, що ОСОБА_2 16.04.2018 року надавалась екстрена медична допомога в останній день його життя за адресою АДРЕСА_2 (а.с.30)

Згідно відмітки про реєстрацію в паспорті заявниці ОСОБА_1 встановлено, що вона має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6), що збігається з місцем смерті ОСОБА_2 , зазначеного в лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_2 та довідці про надання йому екстреної медичної допомоги.

Факт сумісного проживання заявниці з батьком ОСОБА_2 на день його смерті за адресою АДРЕСА_2 також підтверджується довідкою №34 від 18.03.2019 року інспекції по роботі з населенням мікрорайону «Текстильщк-3» (а.с.31)

Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні .

Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду Касаційного цивільного суду в справі № 484/747/17,провадження № 61-44149св18 від 10.01.2019 року встановлено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що заявниця як член сім`ї проживала разом з батьком на момент його смерті.

Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для отримання нею недоодержаної її батьком, як пенсіонером який отримував пенсію за Законом «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсійних виплат.

Іншого способу реалізувати своє право заявниця не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Донецьк Донецької області проживала однією сім`єю з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.І. Доценко