ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження,

відкриття апеляційного провадження

06 травня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 648/4895/14-ц

Номер провадження: 22-ц/819/591/19

Херсонський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатенко П.Я., розглянувши питання поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Деревянка Дмитра Володимировича, який діє від імені ОСОБА_3 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2014 рокуу справі за поданням державного виконавця, погодженим в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року Білозерський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі ухвалу, на яку 06.11.2018 року адвокат Деревянко Дмитро Володимирович, який діє від імені ОСОБА_3, поштовим відправленням подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

25 квітня 2019 року надійшла заява від скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу постановлено у відсутності ОСОБА_3 та її копію направлено не було. В свою чергу, копію ухвали 29.10.2018 року отримав представник ОСОБА_3 - адвокат Деревянко Д.В. та згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України (чинної редакції) подав скаргу в межах п'ятнадцятиденного строку з дня вручення ухвали суду, а тому зазначив, що має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Аналогічні положення щодо наслідків подання апеляційної скарги після закінчення установлених законом строків містяться в статті 357 ЦПК України 2017 року.

Згідно ст. 354 ЦПК України 2017 року апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 358 ЦПК України 2017 року передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім, зокрема, випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

З матеріалів відновленого втраченого провадження вбачається, що відомості про повідомлення ОСОБА_3 про дату та час судового засідання, присутність його в судовому засіданні при постановленні ухвали від 09.10.2014 року, відомості про вручення копії ухвали ОСОБА_3 - відсутні. Натомість міститься копія супровідного листа від 23.10.2018 року, згідно якого адвокату Деревянку Д.В. направлено копію судового рішення поштовим відправленням за його заявою (а.с. 6).

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykhv. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, керуючись визначеним статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, а також принципом верховенства права, одним із аспектів якого є забезпечення рівності прав сторін у судовому процесі, в тому числі права на перегляд справи та оскарження судового рішення, враховуючи той факт, що для оскарження ухвали від 09.10.2014 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18.12.2018 року відновлено втрачене судове провадження у даній справі, апеляційний суд вважає за можливе для забезпечення права ОСОБА_3 на справедливий суд, яке в даній справі переважає над принципом остаточності судового рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Отже, апеляційна скарга подана з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, судовий збір сплачено; підстав для повернення скарги, повторного залишення без руху або повернення справи до суду першої інстанції не вбачається, перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі немає.

Керуючись ст.ст. 127, 354, 359 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2014 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Деревянка Дмитра Володимировича, який діє від імені ОСОБА_3 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2014 року.

Учасникам справи разом із копією ухвали про відкриття провадження надіслати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Для реалізації учасниками справи права на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі встановити строк у сім днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та роз'яснити, що відзив повинен відповідати вимогам ст. 360 ЦПК України і до нього мають додаватися докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.Я. Ігнатенко