Провадження № 2/521/896/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що з 22.12.2002р. по 07.06.2007р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 . народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від обов`язку по утриманню дитини Разом з тим, донька вивчає іноземні мови, а саме - англійську та французьку, оплату за які здійснює позивач. Крім того, зазначала, що на теперішній час вона не працює і їй важко самостійно забезпечувати дитину всім необхідним.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 5000грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що при розірванні шлюбу відповідач передав позивачу кошти в сумі 42500 дол.США за умови відмови від аліментів, про що між сторонами був договір.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2002р. по 07.06.2007р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про його розірвання (а.с.5,6)

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про її народження, актовий запис №711 (а.с.4)

Згідно довідки (виписки про склад сім`ї та реєстрацію) від 02.10.2018р. №53 дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем (а.с.14)

Відповідно до копії трудової книжки позивача, яка наявна в матеріалах справи, остання з 08.01.2014р. не працює (а.с.15-17)

Дитина відвідує заняття англійської мови, що підтверджується копією договору від 11.06.2018р., плата за які становить 20846грн. за учбовий рік.

Також дитина займається вивченням французької мови плата за півріччя становить 3900грн., про що свідчить копія договору про надання послуг з навчання від 25.01.2018р.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач наразі також не працює, про що свідчить копія його трудової книжки (а.с.55-56)

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Судом встановлено, що позивач просить стягнути аліменти у зазначеній сумі з урахуванням витрат на заняття іноземними мовами.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, оскільки витрати на вивчення іноземних мов є додатковими витратами тому вони не повинні враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Що стосується посилань представника відповідача про те, що при розірванні шлюбу відповідачем позивачу були передані позивачу грошові кошти у вищезазначеній сумі, які були отримані від продажу квартири його матері, в рахунок сплати аліментів, суду не надано доказів існування такої домовленості між сторонами. Крім того, представник відповідача не змогла назвати ні номер квартири, яка була відчужена матір`ю відповідача, ні її адресу.

В судовому засіданні представник позивача зазначала, що позивачу відповідачем дійсно були передані грошові кошти, отримані від продажу квартири його матері, однак ці кошти були передані в рахунок відшкодування збитків, а саме у зв`язку з тим, щоб позивач не зверталася до правоохоронних органів із заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень відповідачем.

Також представник відповідача, крім виписного епікризу за 2015р., не надала інших доказів неможливості за станом здоров`я сплачувати аліменти на утримання дитини.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини є законними та частково обґрунтованими.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 04.10.2018 р.

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 2027грн. щомісячно, прочинаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний їй фізичний та моральний розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 268, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 09.01.2013р. Приморським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований: 65000 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 15.02.2012р. Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ,. ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2027грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2018р. до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 09.01.2013р. Приморським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований: 65000 АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2019 року

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН