Справа № 535/402/19
Провадження № 2/535/216/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу їх стягнення, та просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що їх спільна дитина проживає разом з нею, сплата аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. на дитину щомісячно, є значно меншою сумою ніж необхідно для утримання дитини, оскільки потреби дитини з віком зросли, донька потребує більше коштів на харчування, одяг, оплату навчання, тощо. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, ніж у розмірі ухваленому рішенням суду.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без його участі. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 17 січня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що посвідчується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №099861, виданим Відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 18.09.2009 року.

Згідно з рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22.11.2010 року справа №2-1490/10 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 13.03.2019 року за №1267, позивачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з неповнолітньою дитиною.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі за № 143 цс 13, яка відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, та згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд погоджується з доводами позивачки про те, що за час, який минув після ухвалення рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2010 року про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачці забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену раніше судом суму аліментів.

Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та буде сприяти кращому захисту інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн.

Отже, на час звернення позивачки до суду з позовом про зміну розміру аліментів мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 1013 грн. (50% від 2027 грн.), що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Котелевського раайонного суду Полтавської області від 12.11.2013 року.

Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача в користь позивачки на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22.11.2010 року та вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на думку суду не є завищеним і непосильним для відповідача, зважаючи також і на ту обставину, що він є працездатним, та не надав вагомих доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Отже, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 264, 279, ЦПК України, ст. ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Юріївни до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх стягнення, задовольнити повністю.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів ухвалених рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2010 року справа № 2-1490/10, та стягувати з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Рахунок отримувача: 6001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998 Код класифікації доходів бюджету: 22030106 Стягувач: Державна судова адміністрації України), судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім), 40 коп.

Після набрання даним рішенням суду законної сили відкликати виконавчий лист виданий у справі № 2-1490/10.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя