Справа № 348/284/19
Провадження № 22-ц/4808/624/19
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2019 року під головуванням судді Міськевич О.Я. у м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ПАТ «Дельта Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, яку мотивував наступним.

З пенсії позивача щомісячними періодичними платежами проводиться стягнення коштів за виконавчим листом № 348/309/14-ц від 05.02.2015р., що підтверджується відомістю про відрахування, копію якої надано Надвірнянським ОУ ПФУ Івано-Франківської області за № 5082/05 від 31.10.2018р (а.с. 23). Заява позивача про припинення стягнення відділом ДВС відхилена, що підтверджується відповіддю ДВС за № 8915 від 18.10.2018р. (а.с. 22).

Позивач зазначав, що ціна позову складає 22 823.20 грн., однак, враховуючи те, що стягнення коштів є періодичним, ціна позову зростатиме і як наслідок, ускладнить остаточне визначення її розміру на момент прийняття рішення судом.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення прав позивача.

Доцільність застосування двох заходів забезпечення позову обґрунтовував тим, що відділ ДВС є стороною у справі і самостійно відмовляється вирішити спір в позасудовому порядку. В свою чергу, встановлення заборони Надвірнянському ОУ ПФУ Івано-Франківської області проводити стягнення за виконавчим листом № 5082/05 від 31.10.2018р. з пенсії позивача захистить від необґрунтованих підозр у вчиненні неправомірних дій щодо невідрахування коштів позивача за виконавчим листом.

Просив заборонити Надвірнянському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснювати платежі з його пенсії на користь відповідачів ПАТ «Дельта Банк» та Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області за виконавчим листом № 348/309/14-ц від 05.02.2015р. та зупинити стягнення на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з нього та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» 228 258 грн. боргу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 06 березня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 348/309/14-ц від 05.02.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 228258 грн. боргу (боржник по виконавчому листу - ОСОБА_2) - в частині стягнення боргу з ОСОБА_2

В решті вимог заяви відмовлено.

Обов'язок пред'явлення ухвали до виконання покладено на позивача.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що ухвала постановлена незаконно та необґрунтовано.

Зупинення виконавчого провадження віднесено виключно до повноважень відповідних посадових осіб державної виконавчої служби. Тому суд помилково застосував частину 1 статті 34 «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може унеможливити виконання рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд може забезпечити позов на підставі відповідної заяви, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц прийшов до висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що невжиття заходів забезпечення позову на даній стадії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається з даної норми закону, на підставі судового рішення про зупинення виконавчого провадження виконавець відповідно зупиняє вчинення всіх виконавчих дій, в тому числі здійснення перерахунку платежів з пенсії, заробітної плати та інших доходів боржників.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність необхідності в застосуванні додаткових заходів забезпечення позову у вигляді заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Твердження апелянта про помилковість застосування судом частини 1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу, оскільки дана норма правильно застосована при вирішенні судом даної заяви.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський