ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

справа № 642/1100/18

провадження № 22-ц/818/2542/19

22 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Коваленко І.П., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Набережній 1»,

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року в складі судді Пашнєва В.Г.,

у с т а н о в и в:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. 19 лютого 2018 року відповідач проник до вказаних нежитлових приміщень, зробив фотографування та без надання її згоди в мережі зв'язку Viber розмістив фотографії її власності, її речей у нежитлових приміщеннях та комунікацій безпеки, які містили інформацію про приховані комунікації її системи безпеки та спостереження, а відтак широкому колу осіб стало відомо про її систему безпеки, про її особистий уклад життя. У зв'язку з цим підвищено ризик на несанкціонований доступ осіб до її приміщень та заволодіння її особистим майном. Крім того внаслідок таких дій відповідача стало неможливим використання систем спостереження за їх цільовим призначенням, що потребує розроблення нового технічного завдання, а також проведення нового комплексу робіт по їх встановленню. Загальна вартість проведених монтажних робіт та придбаного нею обладнання складає 39 000 грн. 00 коп.

Вказаними діями відповідача їй завдано моральних страждань, оскільки постійні хвилювання про подальші взаємовідносини із співвласниками будинку про участь у загальних зборах Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок на Набережній 1» (далі - ОСББ «Будинок на Набережній 1»), де її всі ненавидять та цькують, думки про те, що необхідно змінювати систему безпеки тримають її у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на зниження її працездатності. У зв'язку з погіршенням відносин у родині, у неї з'явився стан депресії, що супроводжується душевними стражданнями та відсутністю бажання працювати, спілкуватися з близькими та взагалі виходити з помешкання. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 5 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що дії відповідача є порушенням її права на особисте життя та його таємницю, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 39 000 грн. 00 коп. - на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди

В липні 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив, з урахуванням доповнень, мотивовано недоведеністю позовних вимог та відсутністю належних, допустимих доказів на підтвердження правових підстав для стягнення шкоди, заподіяної у зв'язку з порушенням права ОСОБА_1 на особисте життя та його таємницю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року в складі судді Пашнєва В.Г. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, залучено ОСББ «Будинок на набережній 1».

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 15 лютого 2019 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані роздруківки з мережі зв'язку Viber «Ініціативна група Банн…» не є доказом спричиненої ОСОБА_1 ОСОБА_2 шкоди і не несуть інформації, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог.

21 березня 2019 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду містить виклад теоретичних положень про склад цивільного правопорушення без аналізу кожного елемента у розрізі конкретної справи. Правова кваліфікація дій ОСОБА_2, який проник до приміщення ОСОБА_1 без згоди останньої, здійснена не була. Позивачем надано належні та допустимі докази на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 000 грн. 00 коп., а причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та розміром заподіяння останній моральних страждань доведено матеріалами справи.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 301 ЦК України фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.

Згідно зі статтею 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканим. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із рятуванням життя людей та майна або з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, законом може бути встановлено інший порядок проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в них огляду та обшуку. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 223,5 кв. м., житловою площею 106,8 кв. м. АДРЕСА_1 на підставі Договору оренди житла з викупом, серія та номер: 73, виданого 18 лютого 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Н.М.; Договору про внесення змін до договору оренди житла з викупом, серія та номер: 405, виданого 08 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Н.М.; актів про повну сплату вартості житла та орендних платежів до договору оренди з викупом та прийому-передачі, виданих 08 жовтня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальності «Компанія з управління активами «ГРІ» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1).

Також ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення одинадцятого поверху АДРЕСА_1 загальною площею 23,0 кв. м., в житловому будинку АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 522, виданого 12 листопада 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Н.М., та акту прийому-передачі від 12 листопада 2015 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Батріс» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 12016575).

Співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створили ОСББ «Будинок на Набережній 1», головою правління якого обрано ОСОБА_2, що підтверджується Протоколом № 1 установчих зборів ОСББ «Будинок на набережній 1» від 07 листопада 2016 року (а. с. 32-35 т. 1).

Обов'язки голови правління закріплені Розділом Ш Посадової інструкції голови правління (керуючого) ОСББ «Будинок на Набережній 1», затвердженої Наказом голови від 17 січня 2017 року № 1/1.

Так, голова правління здійснює контроль за додержанням законності експлуатації та цілісності конструктивних елементів будинку, які належать до майна співвласників - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна трупа, тощо); здійснює контроль за дотриманням вимог житлового і містобудівного законодавства, щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та їх частин елементів будинку, які належать до майна співвласників; запобігання псуванню спільного майна елементів будинку, які належать до майна співвласників; робити плановий обхід будівлі та прибудинкової території, спрямований на виявлення пошкоджень фасадної частини будівлі, покрівлі та нежитлових приміщень та території, яка належить до власності ОСББ «Будинок на Набережній 1»; запобігати незаконним діям державних органів, фізичних осіб, а також юридичних осіб стосовно псування спільного майна елементів будинку, які належать до майна співвласників будинку по провулку Банному, 1 в м. Харкові; доносити інформацію про порушення та псування спільного майна елементів будинку, які належить до майна співвласників, правлінню ОСББ «Будинок на Набережній 1» через листування, системи комунікації (мобільні телефони, смс тощо) та оголошення на зібраннях правління.

Згідно з пунктом 2 Статуту ОСББ «Будинок на Набережній 1», затвердженим рішенням установчих зборів від 07 листопада 2016 року, співвласник зобов'язаний, зокрема, використовувати приміщення за призначенням, дотримуватись правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об'єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання.

Згідно з пунктом 3.11 розділу Ш Посадової інструкції № 2, затвердженої головою правління ОСББ «Будинок на Набережній 1» ОСОБА_2 10 жовтня 2017 року, головний інженер має право робити плановий обхід будівлі та прибудинкової території, спрямований на виявлення пошкоджень фасадної частини будівлі, покрівлі та нежитлових приміщень та території, яка належить до власності ОСББ «Будинок на Набережній 1».

19 лютого 2018 року під час планового обходу будівлі та прибудинкової території головним інженером ОСОБА_5 складено службову записку на ім'я голови ОСББ «Будинок на Набережній 1» ОСОБА_2, згідно з якою ОСОБА_1 допущені порушення крівлі будинку чотирма вентиляційними отворами без проекту, погодженого з організацією, що проектувала будинок. Таке порушення розрізало несучу арматуру, що може привести до обрушення крівля. Шахти, що змонтовані на даху, не закінчені, що може привести до затікання вологи в будинок. Тимчасове накриття отворів, що виконано вище парапету, не закріплено та у разі пориву сильного вітру може впасти на прохожих з боку фасаду будинку людей. Вентиляційні канали виконані на технічному етажі без погодження та наявності проектної документації на момент перевірки.

В цей же день складено акт в складі голови правління ОСББ «Будинок на Набережній 1» ОСОБА_2 та головним інженером ОСОБА_5 (а. с. 27, 113 т. 1).

01 серпня 2018 року між ОСББ «Будинок на Набережній 1» та Харківським національним університетом будівництва та архітектури» укладено Договір № 063/18 з метою визначення дійсного технічного стану залізобетонної плити покриття будівлі АДРЕСА_1.

Згідно з Висновком про технічний стан конструкцій залізобетонної плити покриття АДРЕСА_1, додаткові отвори в конструкції плити покриття не передбачені проектом; влаштування додаткових отворів в конструкції плити покриття привели до порушення сіток робочої арматури; цілісність арматури порушена; несуча здатність плити покриття в результаті виконання отворів зменшена; згідно з ДСТУ-НБ В.1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану» технічний стан плити визнаний як непридатний до подальшої експлуатації (категорія технічного стану «З»); для подальшої нормальної експлуатації необхідно виконати підсилення конструкції плити (а. с. 71-77 т. 1).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Оскільки дії відповідача відповідали вимогам Посадової інструкції голови правління (керуючого) ОСББ «Будинок на Набережній 1», затвердженої Наказом голови від 17 січня 2017 року № 1/1, членом якого є позивач, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо поширення персональних даних є безпідставними.

Згідно зі статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб'єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб'єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За положеннями частини 1 статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб'єкт персональних даних або який укладено на користь суб'єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб'єкта персональних даних.

Розміщення ОСОБА_2 в мережі зв'язку Viber фотографій власності ОСОБА_1, її речей у нежитлових приміщеннях та комунікацій системи безпеки та спостереження не є відомостями, які відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» відносяться до персональних даних.

Посилання на проникнення до приміщення ОСОБА_1 без згоди останньої не можуть бути прийняті до уваги, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього матеріали справи не містять. При цьому, з відзиву на позовну заяву, поданого ОСОБА_2 18 липня 2018 року, вбачається, що в приміщенні, де відбувалося фотографування, був присутнім працівник ОСОБА_1, який надав безперешкодний огляд приміщення та дозвіл на відповідну фотозйомку отворів.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 ЦПК України).

За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК України учасник справи зобов'язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частин першої, п'ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

І.С.Сащенко