Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2019 Справа №607/7230/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Стус К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вищевказана квартира належить йому на праві приватної власності. У даній квартирі зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , однак остання за даною адресою не проживає більше року, витрат на комунальні послуги не несе, та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати її такою, що втратила право на житло, у зв`язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім`ї.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вітів В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила. Тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2013 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16.02.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.01.2015 року.

Згідно довідки виданої 06.03.2019 року ПП «Альянс Ком-плюс», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак по місцю реєстрації не проживає з січня 2018 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду підтвердив, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з січня 2018 року.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає більше року та без поважних причин не користується цим житлом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08 травня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак