Справа № 471/706/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., отримавши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ :

Вказана справа передана на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області згідно розпорядження в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року.

23 вересня 2019 року судом отримано відповідь органу місцевого самоврядування щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Між тим, вирішуючи питання про порушення провадження за вказаною заявою, слід виходити із такого.

Згідно п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За правилом, що встановлене у ч.1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судових збір у розмірі, встановленому законом.

При цьому розмір судового збору за подання заяви про видачу судового наказу визначено пп. 4-1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, до заяви про видачу судового наказу, що подана ОСОБА_1 будь якого документу, який би підтверджував сплату судового збору у такому розмірі не додано.

При цьому, слід наголосити, що згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно ж до ч.2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник і боржник, а тому, з огляду на положення вказаної норми, з урахуванням ст. 48 цього Кодексу, ОСОБА_1 є заявником і не являється позивачем у справі про стягнення аліментів, а тому не може бути звільнена від сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, з урахуванням того, що заявник не додала документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі і не є такою, що звільнена від його сплати із мотивів, що наведені вище, то заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини подана з порушенням вимог п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу має бути відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст. 165 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, - 166, 258- 261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Заяву про видачу судового наказу та всі додані до неї документи повернути ОСОБА_1 .

Ухвала постановлена поза межами судового засідання, а тому набирає законної сили з моменту її підписання суддею, що передбачено ч.2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 ( п`ятнадцяти ) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца