Справа № 589/1942/17
Провадження № 6/589/19/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.

з участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

державного виконавця Малишок С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 звернулась до суду з даним поданням. Вимоги мотивує тим, що на виконанні у Шосткинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходиться виконавче провадження №57568861 з примусового виконання виконавчого листа №589/1942/17, виданого 19.04.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики у розмірі 97131 грн. 38 коп. Боржник ухиляється від повного, своєчасного виконання рішення та із заяви представника стягувача стало відомо, що боржник виїжджає за межі України, має робочу візу та працює за кордоном.

У судовому засіданні державний виконавець підтримала подання з підстав, зазначених у ньому.

Розглянувши матеріали подання та копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходиться виконавче провадження №57568861 з примусового виконання виконавчого листа №589/1942/17, виданого 19.04.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики у розмірі 97131 грн. 38 коп.

Державним виконавцем проводились певні заходи з приводу перевірки майнового стану боржника, та отримані відповіді про відсутність відомостей про джерела отримання боржником доходів: пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, рахунків в банківських установах не має, платник з таким податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває. За відомостями відповідного Державного реєстру нерухомого майна у боржника немає.

01.11.2018р. старшим державним виконавцем Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Згідно з положеннями п. 5 статті 6 даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно із ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, що позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків (Узагальнення ВСУ судової практики щодо розгляду подань про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року). На думку суду, саме по собі невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього відповідним рішенням зобов'язань.

Проте, державний виконаць при зверненні з цим поданням не довів з дотриманням вимог ст. 76, 81 ЦПК України наявність факту умисного ухилення боржника від виконання зазначеного судового рішення.

Так, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник взагалі знає про його наявність: відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця, акти виходу за адресою боржника, тощо. Слід додатково зазначити, що судовий розгляд цивільної справи № 592/1942/17, на виконання рішення у якій видано виконавчий лист, проводився у заочному порядку.

Також слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та не надано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, сама по собі наявність в матеріалах справи заяви представника стягувача, у якій він повідомляє про виїзд боржника за кордон, не свідчить про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи має ОСОБА_2 паспортний документ для виїзду за кордон.

Разом з тим, звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного подання.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4