Справа № 438/131/19
Номер провадження 2/438/212/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

23 квітня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 18 277,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17 червня 2010 року Бориславський міський суд Львівської області у справі №2- 342/2010р. прийняв рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300,0 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.12.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

05 жовтня 2010 року Бориславським MB ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №23437131 з примусового виконання виконавчого листа №2-342, виданого 21.09.2010 року Бориславським міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 14.12.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.08.2018 доку, станом на 01.08.2018 року заборгованість боржника - ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 18 770 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не зявилася, в матеріалах справи наявна її заява, про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не зявився, про причину неявки суд не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву.

Крім того, відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у його відсутністі.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Бориславський міський суд Львівської області від 17 червня 2010 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 300,0грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

05 жовтня 2010 року Бориславським MB ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №23437131 з примусового виконання виконавчого листа №2-342, виданого 21 вересня 2010 року Бориславським міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 14 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01 серпня 2018 доку, станом на 01 серпня 2018 року заборгованість боржника - ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 18 770 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із розясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СКУкраїни пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей, та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 СК України.

Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає стягнення в прибуток держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 18 277,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 784 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш