З а о ч н е р і ш е н н я
18 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Савенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Одеського прикордонного загіну до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Представник Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну з його вини державі у сумі 13 415, 82 гривень.
Представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений неодноразово поштовими повідомленнями, які повертались з відмітками за закінченням встановленого строку зберігання.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.
На підставі наказу начальника Одеського прикордонного загону від 25.09.2018 року № 698 - АГ «Про призначення службового розслідування», проведено службове розслідування за фактом нестачі військового майна, яке рахується за матеріально - відповідальною особою старшим прапорщиком ОСОБА_1 , який у Державній прикордонній службі з 2017 року, наказом начальника Одеського прикордонного загону від 19.06.2018 року № 213 - ос «По особовому складу» призначений на посаду старшини - начальника відділення логістики відділу прикордонної служби «Курортне».
На момент прийому матеріальних цінностей старшого прапорщика ОСОБА_1 вважався відсутній без поважних на те причин, комісією було відкрито складські приміщення де зберігається речове, продовольче, житлово - експлуатаційне майно та паливо-мастильні матеріали, з метою їх фактичного перерахунку, звірки з даними вказаними в інвентаризаційних відомостях та прийомом матеріальних цінностей особою, яка призначена відповідати за ведення обліку та зберігання вказаного майна.
Відповідно до поданого рапорту головою комісії від 28.09.2018 року №9848-р, в якому вказано нестачу військового майна номенклатури відділу забезпечення, виявлену при проведенні перерахунку, звірки фактичної наявності за даними вказаними в інвентаризаційних відомостях бухгалтерської служби, а саме:
Насос К90/20 в кількості 1 шт. на суму 130,00 грн.;
Балон газовий великий в кількості 1 шт., на суму 47,00 грн.;
Вогнегасник ВП-2 в кількості 2 шт., на суму 302,00 грн.; Електролічильник 1-ф в кількості 2 шт., на суму 492,00 грн.; Електролічильник 3-х фазний в кількості 1шт., на суму 154,00 грн.;
Піч металева перенос в кількості 1 шт., на суму 178,00 грн.;
Пенал книжковий в кількості 1 шт., на суму 410,00 грн.;
Світильник люм.2*36 ARS/R в кількості 10 шт., на суму 1500,00 грн.;
Світильник растровий внутр. 600*600 алюм., решітка в кількості 5 шт., на суму 585,00 грн.;
Світильник в кількості 2 шт., на суму 90,00 грн.;
Стіл класи в кількості 15 шт., на суму 4995,00 грн.;
Ствол пожежний в кількості 1 шт., на суму 28,00 грн.;
Шафа канцелярська в кількості 1 шт., на суму 321,00 грн.;
Ел. лічильник СЕ-200 86 145 М6 в кількості 1 шт., на суму 347,81 грн.;
Лом будівельний їм в кількості 1 шт., на суму 264,00 грн.;
Стенд на металевій підложці 1200*1700 в кількості 1шт., на суму 1295,00 грн.;
Машинка для підстригання Hausmaek pr 3085 в кількості 1 шт., на суму 648,96 грн.;
Ковдра байкова в кількості 6 шт., на суму 456,00 грн.;
Покривало в кількості 5 шт., на суму 330,00 грн.;
Покривало в кількості 2 шт., на суму 120,00 грн.;
Чоботи резинові в кількості 1 пар, на суму 49,00 грн.;
На загальну суму 12 937, 77 гривень, з урахуванням кратного співвідношення 13 415,87 гривень.
За результатами службового розслідування можна вважати, що було допущено факт нестачі матеріальних цінностей, з вини матеріально відповідальної особи старшиною - начальником відділення логістики впс «Курортне» старшим прапорщиком ОСОБА_1 , в результаті недбалого ставлення до виконання своїх посадових обов`язків.
Згідно довідки - розрахунку про вартісну оцінку від 28 вересня 2018 року розмір заподіяної державі з урахуванням зносу та кратного співвідношення до вартості втраченого майна складає 13, 415 гривень 82 копійок.
Відповідно пункту 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою ВР України від 23.06.1995 року №243/95-вр, визначено що це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військових, винних у заподіянні коди державі під час виконання ними службових обов`язків.
Передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
Відповідно до пункту 2 Положення, відшкодування підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-начальних закладів (далі військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Пунктом 3 Положення, передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності:
а) заподіяння прямої дійсної шкоди;
б) протиправної їх поведінки;
в)причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням коди;
г)вини у заподіянні шкоди.
Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військового, коли він не виконує свої службові обов`язки.
На підставі Указу Президента України № 271/2016 від 24.06.2016 року, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.01.18 року № 2, відповідач був звільнений з військової служби в запас.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженогоПостановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року N 243/95-ВР- військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах : фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, икористання чи для іншої мети.
Відповідно до п. 14 Положення - військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, шгурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна несуть матеріальну відповідальність у 2- 10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 16 Положення - розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово- роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.
Згідно п. 31 Положення - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак при цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду вищенаведеного, позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів обставини на які посилався, як на підставу своїх вимог.
Аналізуючи викладені докази в їх сукупності, суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Одеського прикордонного загіну до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя :