Справа № 331/6868/18
Провадження № 2 /331/566/2019
22 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря: Андрієнко С.О.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
21.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 223 від 17.03.2006 року, який засвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотокругу Сенченко В.М.. Копія витягу з Державного реєстру правочинів та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно додається до позовної заяви.
Квартира однокімнатна жилою площею 18,00 кв.м, загальною площею 28,8 кв.м. У цій квартирі зареєстрована - відповідачка по справі, яка є дружиною його сина, ОСОБА_3 .
У 2014 році його син одружився з відповідачкою, та почав мешкати разом зі своєю дружиною за адресою: АДРЕСА_2 .
01.11.2016 року вона була зареєстрована у цій квартирі.
З листопада 2017 року відповідачка залишила квартиру та забрала свої речі, так як стосунки з його сином у них не склалися.
В вересні 2018 року син подав позовну заяву про розлучення.
Так як сім`я сина розпалася та він має намір поїхати до другого міста, ОСОБА_1 бажає в теперішній час продати вищевказану квартиру.
Коли ОСОБА_1 звернувся в агентство нерухомості його попередили, що не візьмуться підшукувати варіанти купівлі-продажу квартири якщо є зареєстрована особа, яка фактично в ній не проживає.
Він неодноразово в усній формі звертався з проханням до відповідачки щоб вона знялася з реєстраційного обліку з його квартири, але вона тільки обіцяє і до теперішнього часу цього не зробила, а він ще змушений сплачувати за квартиру та комунальні послуги, за відповідачку по справі.
Реєстрація відповідачки в квартирі, яка носить формальний характер, порушує його право щодо вільного користування та розпорядження його власністю, змушує витрачати особисті кошти за оплату житлово-комунальних послуг за відповідачку. Пенсія у нього невелика та ОСОБА_1 є інвалідом.
Відповідачка до теперішнього часу не знялася в добровільному порядку з реєстрації, ОСОБА_1 створюються перешкоди у користуванні належним йому на праві власності майном. Все це і змушує його звернутися до суду з позовом до відповідачки.
На підставі вищевикладеного просить суд усунути ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 26.02.2019 року на 11 год. 00 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду на 22.04.2019 року на 09 год. 00 хв.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 223 від 17.03.2006 року, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7-8).
Також у квартирі зареєстрована з 01.11.2016 року, але не мешкає більше 1 року ОСОБА_2 , яка є дружиною сина позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
Позивач по справі ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом 3-ої групи. (а.с. 13-14).
ОСОБА_2 будучи зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_1 не здійснює сплату комунальних послуг, тим самим створюючи позивачу ОСОБА_1 додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
З листопада 2017 року відповідач по справі ОСОБА_2 не мешкає у вищевказаній квартирі.
Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 більше року підтверджується долученими до матеріалів справи заявами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. (а.с. 5-6, 12)
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 м. Запоріжжя більше одного року без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: М.В. Антоненко