Справа № 569/4359/19
08 травня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.,
з участю секретаря судового засідання Ющук О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 569/4359/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, -
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що він протягом 23-х років проживає з своєю сім`єю у гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 . Нещодавно він звернувся до відділу субсидій з метою отримання субсидії на комунальні послуги і дізнався, що за його адресою зареєстровано відповідача, якого він ніколи не бачив та не знав про його існування.
Відповідач без поважних причин не проживає в кімнаті АДРЕСА_1 з 27 червня 1996 року і по даний час. Реєстрація відповідача перешкоджає йому у реалізації його цивільних прав. Виникають проблеми зі сплатю надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, також не може оформити субсидію. ОСОБА_2 не бере участі у оплаті комунальних платежів, утриманні кімнати в належному стані. Просить позов задоволити.
Представник ТОВ «Опорядбуд», звернувся до суду з позовною заявою в якості третьої особи на стороні позивача із самостійними вимогами, в якій також просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач в судовому засіданні підримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Представник ТОВ "Опорядбуд" в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заслухавши пояснення позивача та представника ТОВ "Опорядбуд", дослідивши письмові докази по справі, в межах доводів позовних вимог суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
За ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування.
Як встановлено судом позивач у справі протягом 23-х років проживає зі своєю сім`єю у гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 .
Відповідач у справі ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача зареєстрований за вказаною адресою.
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником кімнати АДРЕСА_1 , тому його право вільного володіння, користування та розпорядження майном гарантовано ст. 41 Конституції України та ст. 317, 319, 381 ЦК України.
Факт непроживання відповідача у спірній кімнаті АДРЕСА_1 підтверджується актами про відсутність (не проживання) ОСОБА_2 за місцем реєстрації від 02.08.2018 року, 09.11.2018 року та 12.02.2019 року, складеними комісією у складі сусідів позивача. Акти затверджені директором ТзОВ «Опорядбуд» Коханевич В.В.
Дійсність зазначених актів сумнівів у суду щодо їх об`єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали, є сусідами позивача, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належній позивачу кімнаті, а тому ці акти приймається судом як доказ.
Через реєстрацію вiдповiдача у кімнаті позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню кімнаті, що пов`язані із реєстрацією у кімнаті відповідача.
Враховуючи, що ОСОБА_2 , не має законних підстав для подальшого використання даного приміщення для проживання, позовні вимоги підлягають захисту в порядку визначеному ст. 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселились у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї, тому в даному випадку власник повинен звертатись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності, а не про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.
Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., то відповідно до ст. 141 ЦПК України вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.280-283,352,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Н.Г. Кучина