ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1252/18
Провадження № 22-ц/4820/769/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про встановлення факту трудових відносин і зобов`язання до вчинення дій за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про встановлення факту трудових відносин, зобов`язання до вчинення дій, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_3 зазначила, що з 19 липня до 10 вересня 2017 року вона працювала у відповідача за трудовим договором на посаді продавця магазину. При прийняті на роботу їй була встановлена заробітна плата у розмірі 3 200 грн на місяць. Між сторонами виникли трудові відносини, разом із тим, ФОП ОСОБА_1 не визнає цієї обставини, відмовляється внести до трудової книжки відповідні записи та виплатити позивачеві заробітну плату за весь період роботи. При звільненні відповідач не виплатив їй заробітну плату, внаслідок чого він має нести відповідальність за затримку розрахунку, а неправомірні дії ФОП ОСОБА_1 призвели до моральних страждань позивача.

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд: встановити факт трудових відносин між нею та ФОП ОСОБА_1 у період з 19 липня до 10 вересня 2017 року; зобов`язати ФОП ОСОБА_1 внести до її трудової книжки відповідні записи; стягнути з ФОП ОСОБА_1 на свою користь 4 800 грн заробітної плати, 42 584 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та 25 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року позов ОСОБА_3 в частині вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року в позові ОСОБА_3 про встановлення факту трудових відносин і зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався тим, що факт трудових відносин сторін не доведено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами виникли трудові відносини, натомість, суд не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

За змістом п. 16 ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 367 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, а суд апеляційної інстанції переглядає законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_3 не оскаржує ухвалу суду від 6 лютого 2019 року про залишення позову в частині вимог без розгляду, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості переглянути це судове рішення та перевірити правильність залишення без розгляду вимоги ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати.

ФОП ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», у м. Полонному Хмельницької області.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч. 1 ст. 21 КЗпП України).

В силу ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом указаних норм матеріального права трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. При цьому працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядкові. В свою чергу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати належні умови праці.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спростували той факт, що ОСОБА_3 працювала в магазині відповідача.

Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та оголошення в газеті «Подруга» від 22 червня 2017 року про запрошення працівника на роботу в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 61) достовірно не вказують на виникнення між сторонами трудових відносин.

Ці докази, як і показання позивача ОСОБА_3 в якості свідка, не є достатніми та належними, внаслідок чого суд першої інстанції правомірно відхилив їх.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 не довела своїх вимог, а її позов є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цього висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Горгулько Н.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 53