Справа № 353/1324/18
Провадження № 2/353/103/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю секретаря: судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою та належними йому обєктами нерухомого майна, спорудженими на даній земельній ділянці, розташованій по вул. Шашкевича, 6 в м. Тлумач Івано-Франківської області, шляхом демонтажу неправомірно встановленого індивідуального каналізаційного септика, що розташований на земельній ділянці за адресою: вул. І.Франка, 5, в м. Тлумач Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є суміжними землекористувачами та на своїй земельній ділянці з порушенням Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (пп. 2.21, 2.22), Держаних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92» (пп. 3.26, 3.31), ЗК України (ст.ст. 103, 158), оскільки відповідачами не дотримані вимоги щодо відстані між септиком та будинком, іншими обєктами позивача, облаштували каналізаційний септик. Зазначає, що такі дії відповідачів завдають шкоди його майну, оскільки септик не є герметичним, нечистоти просочуються в ґрунт його земельної ділянки, внаслідок чого руйнується фундамент літньої кухні, ґрунтові води з нечистотами попадають в підвал під літньою кухнею, він не може використовувати воду з своєї криниці, повітря наповнене неприємними запахами. За зазначених обставин просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву.

03.04.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін по справі. Відзив на позовну заяву від відповідачів на адресу суду не надходив. Будь-яких клопотань, в тому числі щодо витребування додаткових доказів та про забезпечення доказів по справі, сторонами по справі не подавалось.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просив проводити розгляд даної справи в усіх судових засіданнях без його участі.

Представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просила проводити розгляд даної справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилась, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом вручення судової повістки.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву суду не надали, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.02.2019 року та копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2015 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки кадастровий № :21:018:0019 площею 0,068 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Шашкевича, 6 у м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 88, 11). З копії кадастрового плану земельної ділянки кадастровий № :21:018:0019 та копії Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, що є додатками до Технічної документації із землеустрою, вбачається, що суміжним землевласником (землекористувачем) є ОСОБА_4 (а.с. 13, 14). Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 08.07.1994 року виконкомом Тлумацької міської ради народних депутатів, за ОСОБА_2 оформлено право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Фрунзе, 6 в м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 6).

Також, як вбачається з листа Тлумацького районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області № 318 від 28.08.2018 року, ним розглянуто звернення ОСОБА_7 щодо порушення санітарних норм при розміщенні септика сусідкою ОСОБА_3, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час розгляду було встановлено, що каналізаційний септик на присадибній ділянці за адресою: вул. Франка, 5 знаходиться на відстані до 3 метрів від будівлі літньої кухні та менше 20 метрів від індивідуального колодязя заявника, що являється порушенням Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (пп. 2.21, 2.22). ОСОБА_3 доведені вимоги Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць та рекомендовано розмістити і обладнати септик відповідно до санітарних норм і правил (а.с. 15-16).

30 жовтня 2018 року комісією в складі: першого заступника міського голови Тлумацької міської ради ОТГ, заступника начальника відділу ЖКГ, транспорту та благоустрою, головного спеціаліста - юрисконсульта проведено розгляд звернення жительки вул. Шашкевича, 6 м. Тлумач Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 04.10.2018 року щодо облаштування її сусідкою ОСОБА_3 Комісією було встановлено, що по вул. І.Франка та вул. Шашкевича розташовані паралельно, при цьому вул. І.Франка вище по рельєфу. Суміжний землекористувач ОСОБА_3, котра проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на своєму подвірї облаштувала септик із бетонних кілець, яким, з її слів не користується. На час обстеження септик заповнений водою близько 20 см від дна. Згідно промірів віддаль від септика до межі земельних ділянок 3,5 метра, до господарської споруди ОСОБА_7 - 4,42 метра. Загальна віддаль від септика ОСОБА_3 до криниці ОСОБА_7 - 13 метрів (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не м Враховуючи наведене, позивач повинен довести обставину порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів відповідачем.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011 року N 145 були затверджені Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, відповідно до яких: 2.21. Рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється; 2.22. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на

території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачами не дотримані вищезазначені вимоги щодо відстані між септиком та його будинком, іншими обєктами позивача, а облаштування та експлуатація каналізаційного септику відповідачами завдають шкоди його майну, оскільки септик не є герметичним, нечистоти просочуються в ґрунт його земельної ділянки, внаслідок чого руйнується фундамент його літньої кухні, ґрунтові води з нечистотами попадають в підвал під літньою кухнею, він не може використовувати воду з своєї криниці, повітря наповнене неприємними запахами. Також зазначає, що незважаючи на такі порушення та рекомендації Тлумацького районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області по їхньому усуненню, відповідачі не здійснили жодних дій по переобладнанню септика у відповідності до діючих норм, а продовжують його експлуатацію за призначенням.

Як на підставу позовних вимог, позивач посилається на Акт комісії від 30 жовтня 2018 року та лист Тлумацького районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 28.08.2018 року, однак зазначені документи не містять висновку про те, що відповідачі експлуатують спірну споруду з бетонних кілець саме як каналізаційний септик. Навпаки, комісія в складі: першого заступника міського голови Тлумацької міської ради ОТГ, заступника начальника відділу ЖКГ, транспорту та благоустрою, головного спеціаліста - юрисконсульта суду, виїхавши на місце встановила, що в споруді з бетонних кілець на території господарства ОСОБА_3 знаходиться вода, а не рідкі відходи (фекалії, сеча) (а.с. 15-17).

Також позивачем взагалі не подано суду будь-яких доказів, які би свідчили про його порушене цивільне право та підтверджували позовні вимоги до відповідачів в частині забруднення фекаліями (нечистотами) води в його криниці, руйнування фундаменту його літньої кухні внаслідок наявності фекалій (нечистот) в підвалі цієї будівлі. З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до доводів позивача щодо обґрунтування позовних вимог та не дає їм віри, оскільки, такі доводи ґрунтуються лише на голослівних припущеннях.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би його позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у звязку з чим доводи позивача не заслуговують на увагу.,

З врахуванням вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За встановлених судом обставин, надавши юридичну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, враховуючи те, що на обґрунтування своїх позовних вимог позивач не заявляв клопотань про витребування або забезпечення доказів, не надав суду за власною ініціативою докази, які би свідчили про його порушене право, про яке він зазначає у своїй позовній заяві, не надав належних та допустимих доказів неправомірності дій відповідачів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем недоведені позовні вимоги і в задоволенні позову слід відмовити, то всі судові витрати, в т.ч. щодо сплати судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № 0.0..1 від 14.12.2018 року, а.с. 1) та щодо надання правової допомоги по складанню позовної заяви в сумі 1500,0 грн. (квитанція № 002712 від 14.12.2018 року, а.с. 87), слід покласти на рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки вул. І.Франка, 5, м. Тлумач Івано-Франківської області, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, остання відома адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_8