Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2138/18
Провадження № 2/376/79/2019
"24" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді Клочка В.М.,
при секретарі Щур Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду з зазначеним позовом.
У позовній заяві позивач вказує, що 08.12.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2, автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО.
Причиною ДТП стало те, що відповідач в порушення Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного спяніння не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, чим допустив наїзд на стоячий автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2, який відкинуло на автомобілі «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016 року у справі №718/2712/15-п ОСОБА_1 визнано виним за ч.2 ст.130 КУпАП, протее провадження було закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016 року у справі №718/2713/15-п ОСОБА_1 визнано виним за ст.124 КУпАП, протее провадження було закрито у звязку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.
У результаті вчинення вказаних правопорушень ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_2, як власнику автомобіля «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО, ОСОБА_3, як власнику автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3, та ОСОБА_4, як власнику автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно Полісу №АІ/8116225 від 03.06.2015 року. У звязку з цим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з письмовими заявами про виплату страхового відшкодування.
Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконала покладені на неї зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що 08.12.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2, автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО.
Причиною ДТП стало те, що відповідач в порушення Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного спяніння не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, чим допустив наїзд на стоячий автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2, який відкинуло на автомобілі «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016 року у справі №718/2712/15-п ОСОБА_1 визнано виним за ч.2 ст.130 КУпАП, протее провадження було закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016 року у справі №718/2713/15-п ОСОБА_1 визнано виним за ст.124 КУпАП, протее провадження було закрито у звязку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.
У результаті вчинення вказаних правопорушень ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_2, як власнику автомобіля «Ford Sierra», реєстраційний номер 683-09МО, ОСОБА_3, як власнику автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3, та ОСОБА_4, як власнику автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно Полісу №АІ/8116225 від 03.06.2015 року. У звязку з цим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з письмовими заявами про виплату страхового відшкодування.
Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконала покладені на неї зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За змістом статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п.33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. 12,95,141,263-265,268,280-284 ЦПК України,
ст. 22,990,993,1187,1191,1192 ЦК України,
ст.33,38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.М. Клочко