Справа № 266/1133/19
Провадження № 2/266/506/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотова В.М.,

за участі секретаря судових засідань Шишханової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відсотків за користування грошовими коштами,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відсотків за користування грошовими коштами, в обґрунтування якого зазначив наступне. Позивач вказав, що 01.08.2017 року відповідач отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 320 000,00 грн. , що підтверджено укладеним між сторонами договором позики . Відповідно до п. 2.2. договору, відповідач мав повернути борг у розмірі 320 000,00 грн. в строк до 31.12.2018 року, але до теперішнього часу зобов`язання за договором позики не виконав , борг не повернув. 17.01.2019 року позивач на правив на адресу відповідача письмову претензію, в якій вказував на зобов`язання по поверненню суми боргу , що відповідають укладеному між сторонами 01 серпня 2017року договору позики. Відповідач не відповів на пред`явлену претензію, боргових зобов`язань не виконав . У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позики і не поверненні боргових зобов`язань, позивач вимушений був звернутись до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому він просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики від 01.08.2017 року у розмірі 320 000,00 грн., а також суму трьох відсотків річних за користування грошовими коштами у розмірі 3200,00 грн., втрат від інфляції у розмірі 1551,78 грн. У зв`язку зі звернення позивача із позовом він поніс відповідні витрати, що пов`язані зі оплатою послуг адвоката у розмірі 3500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3247,52 грн. Позов просив задовольнити.

Представник позивача адвокат Такаджи Є.Ф. до суду не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву в якій позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у своїй сукупності з нормами діючого законодавства, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу

Судом встановлено, що 01.08.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики (безвідсотковий), згідно умов якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 позику у сумі 320 000 грн. зі строком повернення до 31 грудня 2018року (а.с.11-12)

01 серпня 2017 року відповідач власноручно складає розписку позивачу , в якій підтверджує, що отримав від ОСОБА_1 суму позики у розмірі 320 000гривень, яку зобов`язується повернути у строк до 31 грудня 2018року, або надати квартиру площею 32 кв.м за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.13)

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти чи інші речі, які визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

За умовами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно ст.526, 527 ЦК України зобов`язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом.

16 січня 2019року позивач скористався досудовим врегулюванням спору і звернувся до відповідача з письмовою претензією в якій зазначив суму боргу, та вказав банківські реквізити на які можливо було перерахувати грошові кошти(а.с.14)

Також позивач надав суду поштові квитанції та повідомлення, які підтверджують отримання претензії відповідачем (а.с.14-15)

З наданого позивачем суду розрахунку, з яким суд погоджується і вважає його обгрунтованним, вбачається, що сума, яка підлягає стягненню становить: 320 000,00 грн. сума боргу; 1551,78 грн. - три проценти річних, за період з 01.01.2019 року по 01.03.2019 року; 3200,00 грн. - інфляційне збільшення, за період січень лютий 2019 року.

Даний розрахунок відповідач не спростував.

Згідно вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦПК України передбачено, що договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідач порушує виконання грошового зобов`язання за вказаними договором позики, позивач вимагає сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та проценти за користування грошовими коштами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3247 грн. 52 коп. та витрат на правничу допомогу у сумі 3500 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,81,259,263-265,280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за договором позики від 01 серпня 2017 року грошові кошти у сумі 323351,78 грн., із яких: 320 000,00 грн. сума боргу; 1551,78 грн. - три проценти річних за період з 01.01.2019 року по 01.03.2019 року; 3200,00 грн. - інфляційне збільшення, за період січень лютий 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у сумі 3247,52 гривень та витрат на правничу допомогу у сумі 3500 гривень.

Апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду Донецької області, може бути подана до Донецького апеляційного суду, через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Федотова В. М.