печерський районний суд міста києва
Справа № 236/1012/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

учасники справи

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за підсумком роботи, суми компенсації втрати грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за підсумком роботи, суми компенсації втрати грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, окрім вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку та винагороди за підсумком роботи за 2016 рік, в ній містяться вимоги майнового характеру про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку та суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати, та вимога немайнового характеру про стягнення моральної шкоди, на які положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються. Аналогічна позиція міститься в постанові Великої палати Верховного Суду №910/4518/16 від 30.01.2019.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн. 40 коп. За подання фізичною особою позовної заяви з вимогою немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви в ній містяться дві вимоги майнового характеру, а саме про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку та суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати (ціна позову: 132 102 грн. + 5 615 грн. 11 коп. = 137 717 грн. 11 коп.) та вимога немайнового характеру про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди. Однак, позивачем до позову не додано квитанцію про сплату судового збору, який виходячи з ціни позову за майнові вимоги складає 1 377, 17 грн., та за вимогу немайнового характеру 768 грн. 40 коп., що не відповідає нормам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, а саме для надання квитанції про сплату судового збору на суму 1 377, 17 грн. за вимоги майнового характеру та на суму 768 грн. 40 коп. за вимогу немайнового характеру про стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за підсумком роботи, суми компенсації втрати грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали, про що його повідомити.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя О.В. Батрин