ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 397/481/19

провадження № 22-ц/4809/878/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.

учасники справи:

позивач - Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року у складі судді Мирошниченка Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі Інститут) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача 28 211 грн 32 коп. на відшкодування витрат, пов?язаних з утриманням його у навчальному закладі.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».

Ухвала суду мотивована тим, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та повернути позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги Інститут зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що з умов укладеного з ОСОБА_1 контракту про проходження військової служби (навчання) вбачається, що між позивачем та відповідачем виник цивільно-правовий спір, який не є публічно-правовим, а тому позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Відмовляючи у відкритті провадження у справі районний суд керувався ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено, що військова служба - є публічною службою.

Суд першої інстанції дійшов висновку що, спори щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи під час проходження військової служби (навчання), яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов?язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов?язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Таким чином, за характером правовідносин, у яких виник спір, - даний позов є адміністративним, який не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, а віднесений до адміністративної юрисдикції, тобто має розглядатись в порядку КАС України.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у відсутність його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила ухвалу районного суду залишити без змін

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України (чинного з 15 грудня 2017 року), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з 27 серпня 2018 року по 22 грудня 2018 року ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Військо-вому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта.

22 грудня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника інституту і відповідачем був останнім достроково розірваний.

Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено зокрема, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 цей порядок визначає в тому числі механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжити навчання.

Пунктом 7 вказаного Порядку також передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюються у судовому порядку.

Розмір відшкодування витрат пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 в Інституті склав грошову суму 28211,32 грн.

Таким чином, предметом спору у справі є відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України особи, яка відмовилась від подальшого навчання у ньому.

Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС у редакції Закону № 2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №804/285/16, яка є обов`язковою для всіх судів.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цивільній справі є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Ураховуючи наведене, відповідно до ст.375 ЦПК України, ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку лише у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 травня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко