РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/207/19

09 квітня 2019 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила суд визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є головою господарства по вул. Рівненська, 23/2, в м. Костопіль. Зазначає, що в цій квартирі проживає вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, зареєстровані в квартирі, але не проживають в ній, однак виділяють кошти на сплату комунальних послуг. В квартирі також зареєстрований зять позивача відповідач ОСОБА_3, чоловік померлої дочки ОСОБА_10 Зазначає, що відповідач у вказаній кварти не проживає з травня 2017 року, він забрав з будинку належні йому речі. Кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг відповідач не надає, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, в результаті позивач не має змоги оформити пільги на сплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 405 ЦК України та ст. 72 ЖК України, просить суд задоволити її позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що позивач чинить перешкоди у користуванні ОСОБА_3 спірною квартирою, зазначили, що у цій квартирі зареєстровані його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, в судовому засіданні показала, що вона є співвласником спірної квартири, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на захист кожною особою свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства передбачено ч. 2 ст. 15 ЦК України. Способом захисту свого порушеного права позивачем обрано визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира № 2 в житловому будинку № 23 по вул. Рівненська, що у м. Костопіль, Рівненської області належать ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с.6).

Відповідно до довідки № 247 від 17.01.2019 року у цій квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, яка є позивачем у справі, її донька ОСОБА_5, її онуки ОСОБА_8, ОСОБА_11, зять ОСОБА_3, який є відповідачем у справі та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.5).

Згідно акту обстеження умов проживання у квартирі № 2 в житловому будинку № 23 по вул. Рівненська, що у м. Костопіль, Рівненської області фактично проживають позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

З довідки характеристики, виданої ДОП сектору превенції Костопільського ВП ОСОБА_12 на ОСОБА_3, відповідача у справі, від 16.02.2018 року, вбачаєть, що останній проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно .

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації дійсно не проживає уже понад 1 рік.

Відповідач в судовому засіданні зазначав, що позивачка йому чинить перешкоди у користуванні квартирою де, він зареєстрований, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту ОСОБА_3 надано не було.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі, та є її співвласниками, їхня мати та дружина відповідача ОСОБА_13 померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання батьків, або одного з них, з ким проживає дитина, якщо інше не встановлено за згодою між батьками та дитино, або організацією, що виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016р. №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Враховуючи те, що мати неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померла, то відповідно місцем реєстрації проживання дітей є місце реєстрації проживання їхнього батька, відповідача у справі ОСОБА_3

Таким чином, задоволення позовних вимог має правові наслідки не лише для позивача, а й для неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Отже, виходячи з положень спеціальних законів, які регламентують захист прав неповнолітніх та малолітніх осіб, зокрема ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», та враховуючи ту обставину, що відповідач є рідним батьком дітей, та з метою захисту прав дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладено та керуючись ст. 29, 242, 317, 319, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, 35000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: 35000, АДРЕСА_3, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: 295311430.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

ОСОБА_5, АДРЕСА_4.

Повний текст рішення складено 15.04.2019 року.

СуддяОСОБА_14