Справа № 299/648/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 квітня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

секретаря: Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Виноградівського районного суду від 11 вересня 2018 року у справі №299/648/18 (Головуючий: Бак М.Д.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 01 червня 2011 року в сумі 69 359,01 грн..

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на таке, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає договір. Договір укладений з відповідачем є договором приєднання.

Згідно Умов на правил надання банківських послуг договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За користування кредитом нараховуються відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується «Правилами користування платіжною карткою».

Позивач виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, що виявилось у наданні відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав вчасно грошові кошти на виконання умов договору, чим не виконав зобов'язання взяті на себе по договору.

У зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за договором станом на 18.02.2018 року у відповідача наявна заборгованість на загальну суму 69 359,01 грн., з яких 2 440,00 грн. - заборгованість за кредитом, 59 667,58 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 472,43 грн. заборгованість по пені; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 279,00 грн. - штраф (процентна складова).

30 травня 2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Виноградівського районного суду від 11 вересня 2018 року у позові ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу на рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду про недоведеність позовних вимог не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та матеріалах справи і відповідач розрахунок заборгованості не спростував, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», яким просить залишити без змін рішення суду посилаючись на те, що ним здійснювалися погашення заборгованості за кредитом починаючи з 10 червня 2011 року, а останній платіж був здійснений 03 липня 2012 року і за приписами ч.4 ст.267 ЦК України сплив строк позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

При постановленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції констатував, що в результаті досліджених доказів встановлено, що позивач не надав документи, які згідно підстав пред'явленого позову утворюють договір приєднання з відповідачем, розрахунки заборгованості відповідача не є достатніми доказами для встановлення факту виникнення договірних відносин, і відтак, обставина укладення між сторонами договору не доведена, що виключає можливість з'ясування їх прав та обов'язків, виконання договору та перевірку цих обставин доказами.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 01.06.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг здійснював дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи.

Із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість, в тому числі і за відсотками та погодився з умовами укладеного договору, встановленого лімітом та відповідно отримав кредитну карту, яка є спеціальним платіжним інструментом.

У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Укладення між позивачем та відповідачем договору підтверджується змістом заяви, в якій зазначається, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов'язується виконати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифів банку, що складають договір банківського обслуговування.

При зверненні у суд із позовом позивач просив стягнути з відповідача у зв'язку з порушенням ним зобов'язання за кредитним договором на свою користь заборгованість по кредитному договору станом на 18.02.2018 року, яка складається із 2 440 грн. - заборгованості за кредитом, 59 667,58 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 472,43 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 279,00 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із довідки виданою АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між сторонами підписаний кредитний договір №б/н, за яким ОСОБА_1 були надані кредитні картки: НОМЕР_1 із датою відкриття 01.06.2011 року з терміном дії 04/15 та НОМЕР_2 із датою відкриття 04.01.2012 року з терміном дії 11/15 і станом на 10.12.2012 року мало місце зниження кредитного ліміту до 2 410,00 грн..

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Оскільки, термін дії картки виданої по договору від 01.06.2011 року - по листопад 2015 року, а тому заборгованість слід нараховувати саме по цей період, яка згідно розрахунку станом на 30 листопада 2015 року становить по кредиту - 2 440,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 838,52 грн., пеня та комісії - 872,43 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина) і штраф (процентна ставка) + 5% від суми позову, що становить 335,53 грн., яка відповідно до ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 615, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

При постановленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на вищевказане і рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що становить 1 762,00 грн. сплаченого позивачем судового збору при зверненні в суд із позовом та 2 643,00 грн. сплачених за подання апеляційної скарги, що складає 4 405,00 грн..

Доводи ОСОБА_1, викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу, щодо пропущеної загальної позовної давності у три роки стосовно щомісячних платежів до 27 липня 2015 року включно за вимогами про повернення кредитних коштів та процентів, а також за додатковими вимогами (стягнення неустойки), за користування кредитом за період з 10 червня 2011 року по 27 липня 2015 року включно, судова колегія до уваги не приймає, оскільки із розрахунку заборгованості, наданої позивачем, вбачається, що останній платіж проведений відповідачем у розмірі 202,72 грн. має місце 28.07.2015 року по даному кредиту, а з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 14.03.2018 року, тобто в межах строку у три роки, відповідно до ст.257 ЦК України, і судова колегія при задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості визначає її розмір по період терміну дії картки - по листопад 2015 року включно.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 615, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 11 вересня 2018 року скасувати.

Позов ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитом - 2 440 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 5 838,52 грн., пеня та комісії - 872,43 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 335,53 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» сплачений судовий збір - 4 405,00 грн..

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой