ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 травня 2019 року

м. Харків

справа № 643/14552/15-ц

провадження № 22ц/818/363/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М.,Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна,

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - арбітражний керуючий - ліквідатор Кравцов Володимир Михайлович,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс ЛТД»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс-2000»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Конєкс, ЛТД»,

третя особа - ОСОБА_6,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

третя особа - Головне територіальне управління юстиції в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року в складі судді Довготько Т.М.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, в особі свого представника ОСОБА_7 звернулася у суд із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни, ОСОБА_4, арбітражного керуючого - ліквідатора Кравцова Володимира Михайловича, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс ЛТД» (далі - ТОВ «Транстерміналсервіс ЛТД»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс-2000» (далі - ТОВ «Транстерміналсервіс-2000»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Конєкс, ЛТД» (далі - ТОВ «Конєкс, ЛТД»), ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), Головне територіальне управління юстиції в Харківській області, про визначення складу спадкового майна, ідеальних часток та вартості спадкового майна, визнання дій приватного нотаріуса протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_8. Спадкоємцями першої черги є мати померлого ОСОБА_9, яка в шестимісячний строк відмовилась від спадщини, вона та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на наступне майно: на частку в Статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранслогістик» (далі - ТОВ «Інтертранслогістик») - в розмірі 50%; на частку в Статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника ТОВ «Транстерміналсервіс ЛТД» - в розмірі 50%; на частку в Статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника ТОВ «Транстерміналсервіс-2000» - в розмірі 50%; на внесок до статутного капіталу в розмірі 3% вартості майна ТОВ «Транстерміналсервіс»; на Ѕ частку об'єктів нерухомості - частину нежитлових приміщень літ. «Б-1», «В-1», «Г-1», «Д-1», «Е-1» в АДРЕСА_3 з розташованими в них обладнанням, а також майнові права та виплати від використання даної нерухомості; на вклади в грошовій та іншій формі ОСОБА_10 на рахунках фінансових установ; на страхові виплати (страхове відшкодування), що підлягають виплаті ОСОБА_10 при настанні страхових випадків за укладеними останнім договорами страхування як фізичною особою або фізичною особою-підприємцем; на заробітну плату та інші виплати у зв'язку з виконанням трудових обов'язків; на автомобілі BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1, та AUDI ALLROAD, реєстраційний номер НОМЕР_2; на грошові кошти на рахунках та дебіторську заборгованість боржників по угодам ОСОБА_10 як фізичної особи-підприємця, що надійшли на рахунки в банках; на два тепловози ТГМ-23В, 1989 року випуску, інвентарний № 7150, та ТГМ-23В, 1986 року випуску, інвентарний № 7995; на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2; на частину земельних ділянок, що знаходяться в АДРЕСА_4

В квітні 2015 року та в липні 2015 року вона зверталась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. з заявою про видачу ОСОБА_11 про права на спадщину за законом на вказане майно. Однак у видачі ОСОБА_11 про права на спадщину за законом їй було відмовлено. При цьому постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з мотивуванням причин відмови винесена не була.

Крім того, вказує, що на час подання позовної заяви склад спадкового майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не визначений, не визначені ідеальні частки та вартість такого майна, що порушує права спадкоємців на розпорядження таким майном. ОСОБА_4 як співзасновник господарських товариств відмовляється від надання необхідної інформації.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визначити склад спадкового майна, ідеальні частки та вартість вказаного майна на час смерті її чоловіка ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року; зобов'язати ОСОБА_4 забезпечити виплату 50% вартості майна господарських товариств; визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. протиправними та зобов'язати її здійснити нотаріальні дії щодо оформлення спадкових прав.

04 січня 2016 року ОСОБА_4 подав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заперечення, з урахуванням доповнень, мотивовані безпідставністю позовних вимог.

31 березня 2017 року ОСОБА_13 - представник ПАТ «Фідобанк» подала заперечення на позовну заяву.

Заперечення мотивовані тим, що 16 січня 2016 року приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Погрібній Т.П. до спадкової справи № 44 від 16 грудня 2014 року як кредитора померлого ОСОБА_14 направлено заяви б/н про претензію ПАТ «Фідобанк» з вимогами в сумі 70 868 грн. 95 коп., а 09 березня 2016 року - уточнену заяву про претензію в сумі 35 475 грн. 17 коп., які зареєстровані в книзі реєстрації спадкових справ. Спадкоємцям направлено відповідну претензію.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині встановлення в судовому порядку складу спадкового майна не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, встановлених статтею 16 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог в цій частині.

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції шляхом припинення спору в частині визнання права власності з видачою правовстановлюючого документу ОСОБА_1 щодо належності їй на праві спільної сумісної власності подружжя частини нежитлової будівлі № 53 по Салтівському шосе в м. Харкові, в іншій частині продовжити судовий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідачі та треті особи рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_14 та ОСОБА_1 перебували в юридичному шлюбі, зареєстрованому перебувал 21 квітня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 136.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 помер. Спадкоємцями першої черги є мати померлого ОСОБА_15, яка в шестимісячний строк відмовилась від спадщини, дружина померлого - ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на нерухоме та рухоме майно.

ОСОБА_11 про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Харківський завод «Кондиціонер» згідно з наказом органу приватизації № 81 від 12 травня 1999 року, зареєстрованого у реєстраційній книзі за № 212, вбачається, що власниками АДРЕСА_1 є ОСОБА_16 та ОСОБА_17

За результатами проведених на Універсальній біржі «Україна» торгів 05 травня 20003 року укладено Договори купівлі-продажу № ЗТ1-21 та ЗТ1-22, за умовами яких ОСОБА_18 набув право власності на два тепловози ТГМ-23В, 1989 року випуску, інвентарний № 7150, та ТГМ-23В, 1986 року випуску, інвентарний № 7995.

На підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_19 05 серпня 2003 року за реєстровим № 1-3370, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 10 жовтня 2003 року, номер запису № 1662 в книзі № 1, реєстраційний номер нерухомого майна 2106877, ОСОБА_18 належала Ѕ частина нежитлових приміщень літ. «Б-1», площею 21,8 кв. м., літ. «В-1», площею 40,6 кв. м., літ. «Г-1», площею 34,0 кв. м., літ. «Д-1», площею 31,7 кв. им., літ. «Е-1», площею 271,5 кв. м. загальною площею 399,6 кв. м., які знаходяться в АДРЕСА_3

Крім того, ОСОБА_18 був учасником ТОВ «Транстерміналсервіс-2000» (розмір внеску до статутного фонду 5 000 грн. 00 коп.), ТОВ «Транстерміналсервіс, ЛТД» (розмір внеску до статутного фонду 5 000 грн. 00 коп.), ТОВ «Транстерміналсервіс» (доля номінальної вартості 3 000 грн. 00 коп., розмір 30% статутного фонду), ТОВ «Інтертранслогістик» (розмір внеску до статутного фонду 7 000 грн. 00 коп.), що підтверджується Статутами товариств, затверджених зборами учасників, протоколи відповідно № 1 від 20 жовтня 2010 року, № 0821.1 від 21 серпня 2012 року, № 1 від 15 березня 2005 року.

Крім того, звертаючись із позовом, ОСОБА_1 вказала, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина також на грошові кошти на рахунках та дебіторську заборгованість боржників по угодам ОСОБА_10 як фізичної особи-підприємця, що надійшли на рахунки в банках; на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2; на частину земельних ділянок, що знаходяться в АДРЕСА_4

24 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. з заявою про видачу ОСОБА_11 про права на спадщину за законом на спадкове майно.

Згідно з даними спадкової справи № 44/2014 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Т.П. листом від 24 липня 2015 року № 85/01-16 повідомила ОСОБА_20, що заява останньої про видачу ОСОБА_11 про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме - на відповідну частку нежитлових приміщень літ. «Б-1», площею 21,8 кв. м., літ. «В-1», площею 40,6 кв. м., літ. «Г-1», площею 34,0 кв. м., літ. «Д-1», площею 31,7 кв. м., літ. «Е-1», площею 271,5 кв. м. загальною площею 399,6 кв. м., які знаходяться в АДРЕСА_3 зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 43.

19 липня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. видано ОСОБА_11 про право власності ОСОБА_1 на ј частку вказаних нежитлових приміщень, посвідчене за реєстровим № 1439.

Рішення в частині відмови в позові про визначення складу спадкового майна, ідеальної частки та вартості Ѕ частку об'єктів нерухомості - частину нежитлових приміщень літ. «Б-1», «В-1», «Г-1», «Д-1», «Е-1» в АДРЕСА_3 з розташованими в них обладнанням, а також майнові права та виплати від використання даної нерухомості на час смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не оскаржено, отже в апеляційному порядку не переглядається.

Крім того, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Т.П. листом від 15 травня 2015 року № 58/01-16 повідомила ОСОБА_1, що відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на рухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_14, а саме - на автомобілі BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1, та AUDI ALLROAD, реєстраційний номер НОМЕР_2, накладено три обтяження: на підставі Договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. 22 січня 2014 року за реєстровим номером 171 (обтяжувач ОСОБА_6.); на підставі ОСОБА_11 про право власності та постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Кріт А.В. про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2014 року № 40142293 (номер обтяження 14290675); на підставі податкової застави, встановленої Індустріальною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 02 грудня 2014 року (номер обтяження 14663871) (а. с.78, 80 т. 5).

Частиною 3 статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Аналогічна вимога міститься у частині 3 статті 13 Порядку.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що юридичним актом, який може бути оскарженим у судовому порядку, є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий у межах його компетенції, визначеної законом, який має визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

У главі 13 Порядку визначено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по-батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Доказів відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме - про видачу ОСОБА_11 про права на спадщину за законом в матеріалах справи відсутні. А лист нотаріуса від 15 травня 2015 року № 58/01-16 вищевикладеним вимогам не відповідає.

Оскільки відповідно до частини 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус була зобов'язана розглянути заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину та за результатами розгляду цієї заяви вчинити відповідну нотаріальну дію, а не направляти письмову відповідь, висновок суду про відмову в задоволенні позову в частині визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. протиправними є помилковим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. протиправними.

З висновком суду першої інстанції в іншій частині колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснили свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) захисту необхідно розуміти такий, що призводить до поновлення порушеного права, є адекватними наявним обставинам.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне права або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивачем ОСОБА_1 обрано спосіб захисту прав шляхом визнання дій приватного нотаріуса з розгляду її заяви неправомірними та зобов'язання вчинити передбачені законом дії, що відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Обрання цього способу захисту порушених прав не перешкоджає ОСОБА_1 оскаржити в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину або постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника товариства з обмеженою відповідальністю регулюються нормами цивільного законодавства (статті 147, 148 ЦК України, Закону України «Про господарські товариства) та положеннями статуту товариства.

Частиною 5 статті 147 ЦК України передбачено перехід до спадкоємця фізичної особи - учасника товариства з обмеженою відповідальністю, частки учасника (спадкоємця) у статутному капіталі, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою учасників товариства. Розрахунки зі спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 148 ЦК України спадкоємець, як і учасник, який вийшов із товариства, набуває право одержати вартість частини майна, пропорційно частці у статутному капіталі. За домовленістю між спадкоємцем (учасником) та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Статтею 54 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Статтею 55 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку зі смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкоємцю, вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» судам роз'яснено, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські товариства мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

У випадку неврегульованості в установчих документах, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

При виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді, у строк до 12 місяців з дня виходу. З моменту подання учасником товариства заяви про вихід зі складу останнього з виплатою належної такому учаснику частки вартості майна у товаристві настає обов'язок сплатити відповідну суму у строки, визначені згаданою нормою Закону України «Про господарські товариства», а невиконання цього обов'язку тягне наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1, крім іншого, просила зобов'язати ОСОБА_4 забезпечити виплату 50% вартості майна господарських товариств.

Докази того, що ОСОБА_1 успадкувала частку після смерті чоловіка у статутному капіталі господарських товариств матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про припинення спору в частині визнання права власності з видачою правовстановлюючого документу ОСОБА_1 щодо належності їй на праві спільної сумісної власності подружжя частини нежитлової будівлі № 53 по Салтівському шосе в м. Харкові не грунтуються на законі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни протиправними та ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни, які полягають в ухиленні нею від вчинення належної нотаріальної дії з видачі на ім'я ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2, свідоцтва про право на спадщину за законом або винесенні постанови про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 травня 2015 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 24 і долученої разом з доданими до заяви документами до матеріалів спадкової справи.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова