ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м.Суми

Справа №592/19502/18

Номер провадження 22-ц/816/2485/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Бичкова І.Г., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2018 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено остаточного розрахунку.

Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 76 669 грн 42 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» заборгованість по заробітній платі в розмірі 76 669 грн 42 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2018 року по 06.02.2019 року включно у сумі 13 283 грн 82 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині стягнення з товариства середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити, зменшивши суму стягнення у цій частині до 12478 грн 74 коп.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом невірно обраховано кількість робочих днів, за які підлягає нарахуванню дана сума, а саме правильною є кількість 31 робочих дні (листопад - 6 днів, грудень - 11 днів, січень - 12 днів, лютий - 2 дні).

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» йому своєчасно не було виплачено заробітну плату, що є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. При обрахуванні розміру середнього заробітку позивача суд виходив із 33 робочих днів згідно розрахунку позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звільнений з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 6-7).

Також судом встановлено, що наказом генерального директора ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» від 21 березня 2014 року № 75 встановлено з 26 травня 2014 року для усіх працівників ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» неповний робочий тиждень з наступним режимом роботи, а саме триденний робочий тиждень, з наступними робочими днями: понеділок, вівторок, середа.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

З апеляційної скарги вбачається, що відповідач погоджується з розміром середньоденної заробітної плати позивача, виходячи з якої суд обраховував середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме 402,54 грн. Проте, не згоден з кількістю робочих днів, з якої суд виходив для обчислення вказаного середнього заробітку. А саме: на думку відповідача не підлягають врахуванню 31 грудня 2018 року та день ухвалення судом рішення - 06 лютого 2019 року. Проте, жодних доказів стосовно того, що 31 грудня 2018 року був неробочим днем, відповідачем апеляційному суду не надано.

Щодо доводів, що день розгляду справи судом не повинен враховуватися при розрахунку стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції вірно обраховано кількість робочих днів за період затримки розрахунку при звільненні по день постановлення рішення включно.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами справи та нормами матеріального права. Крім того відповідачем не надано доказів виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, а тому порушення, за яке передбачена відповідальність роботодавця у виді стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, продовжувалось і після ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г.Хвостик