ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Херсон

справа № 660/1035/17

провадження № 22-ц/819/231/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області, діючого в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Високопільського районного суду Херсонської області у складі судді Дригваль В.М. від 04 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство» смт. Велика Олександрівна Херсонської області, треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - Михайлівська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Геращенко Світлани Анатоліївни, Державне агентство лісових ресурсів України, про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що відповідно до договору дарування від 16 липня 2016 року вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, яка сформована в порядку, передбаченому ст.79-1 ЗК України, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та за формою власності є ділянкою державної форми власності, яка територіально розташована в кварталі 53, виділ 24 ДП «МГ «Гаврилівське», що надалі перейменоване на ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство». З метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, на якій розташований її будинок, вона звернулася із відповідною заявою до державного реєстратора речових прав, але їй було відмовлено у державній реєстрації даної земельної ділянки. Посилаючись на те, що відповідно до ст. 377 ЦК України та ст.ст.120,125,141 ЗК України така відмова є протиправною, та зазначаючи, що відповідач ДП «Великоолександрівське ЛМГ» надало згоду на поділ земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, площею 0,8000 га., землі лісогосподарського призначення, для використання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1321 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом припинення права постійного користування ДП «Великоолександрівського ЛМГ» на вказану земельну ділянку.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 04 квітня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1321 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, визнавши припиненим право постійного користування Державного підприємства «Великоолександрівського лісомисливського господарства» на вказану земельну ділянку.

В апеляційній скарзі Заступник прокурора Херсонської області, діючий в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підставі договору дарування набула права власності на житловий будинок, а тому, у відповідності до вимог ст.377 ЦК України та ст.ст.120,125,141 ЗК України, отримала право власності на земельну ділянку, на якій розташований даний житловий будинок, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Проте колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що згідно договору дарування житлового будинку від 16 липня 2016 року ОСОБА_7 (Дарувальник) діючи добровільно, подарував ОСОБА_5 житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 12,9 кв.м., житловою площею 7,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-11). В договорі дарування зазначено, що житловий будинок, який є предметом цього договору, розташований на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,8000 га., кадастровий номер НОМЕР_2. З передачею предмету договору, Дарувальник одночасно передає в користування Обдаровуваного земельну ділянку. Дарувальник свідчить, що право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, ним не реалізовано.

На підставі договору дарування, ОСОБА_5 зареєструвала право власності на житловий будинок 20 липня 2016 року, про що свідчить копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-13).

Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 (право власності на яку просить визнати позивач), розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Категорія земель: землі лісогосподарського призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Форма власності: Державна власність. Площа земельної ділянки: 0,1321 га(а.с.14-16).

Із копії листа Державного агентства лісових ресурсів України від 10 червня 2016 року №02-33/3399-16 вбачається, що Державне агентство лісових ресурсів України не заперечує щодо вилучення земельних ділянок під будівлями та спорудами відповідно до норм визначених ст.121 Земельного кодексу України, право на які посвідчено правовстановлюючими документами на майно (а.с.17).

Із копії заяви від 28 липня 2016 року вбачається, що ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» розглянувши листи власників житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та враховуючи положення Державного агентства лісових ресурсів України №02-33/3399-16 від 10.06.2016 року повідомило, що підприємство дає згоду на вилучення земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення загальною площею 0,8000 га., Гаврилівського лісництва, квартал 53, виділ 24, при умові дотримання норм чинного законодавства. Заява посвідчена приватним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області (а.с.18).

Своєю заявою-згодою від 17 серпня 2016 року директор ДП «Великоолександрівського ЛМГ», розглянувши листи власників будинків за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, надав згоду на поділ земельної ділянки, а саме: з кадастровим номером НОМЕР_2; площею 0,8000 га.; державної форми власності; категорія земель землі лісогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; місце розташування Херсонська область, Нововоронцовський район, Новоолександрівська сільська рада. Заява згода посвідчена державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області (а.с.19).

Із копії технічної документації із землеустрою вбачається, що у 2015 році було проведено інвентаризацію земельної ділянки площею 0,8000 га., яка знаходиться в постійному користуванні ДП «Великоолександрівське ЛМГ» за межами населених пунктів Новоолександрівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області по АДРЕСА_1, в якому проживають громадяни, які отримали житло з 2000 року згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і є землекористувачами земельної ділянки по АДРЕСА_1 (в тому числи і частки будинку, яка була подарована ОСОБА_5.) (а.с.113-193). Згідно довідки ДП «Великоолександрівське ЛМГ» від 16 жовтня 2015 року дана технічна документація дає право інвентаризації зазначеної земельної ділянки, але не дає право приватизації чи оформлення будь-яких документів на право власності чи користування даними земельними ділянками до прийняття рішення про їх вилучення з Державного лісового фонду Державним агентством лісових ресурсів України (а.с.135). В результаті проведення інвентаризації землі, загальною площею 0,8000 га, на дану земельну ділянку не виявлено документів, які посвідчують право власності або користування громадян, що там проживають (а.с.193).

Відповідно до технічної документації, на підставі заяви-згоди ДП «Великоолександрівське ЛМГ» від 16 вересня 2016 року, було проведено розподіл земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_2; площею 0,8000 га.; державної форми власності; категорія земель - землі лісогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; місце розташування Херсонська область, Нововоронцовський район, Новоолександрівська сільська рада (а.с.58-112).

З метою реєстрації права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на якій розташований житловий будинок, ОСОБА_5 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор, своїм рішенням від 02 листопада 2017 року відмовила ОСОБА_5 у проведенні державної реєстрації та їх обтяжень земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1321 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, мотивуючи таку відмову тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (а.с.20).

Тобто, як свідчать матеріали справи, спірна земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в постійному користуванні Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство». Проектом землеустрою 2016 року (а.с.58-112) на підставі поданого відповідачем клопотання від 29 серпня 2016 року (а.с.63) та заяви-згоди від 17 серпня 2016 року (а.с.19, 64) було проведено поділ земельної ділянки площею 0,8000 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Тобто, даним проектом було розподілено та встановлено межі земельної ділянки між співвласниками житлового будинку та відповідно позивачу ОСОБА_5 власнику житлового будинку по АДРЕСА_2 відведено земельну ділянку площею 0,1321 га. - прибудинкова територія (а.с.96).

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй житловий будинок, ОСОБА_5 посилалась на ст.377 ЦК України та ст.ст.120,125,141 ЗК України, вважаючи, що відповідно до вказаних норм закону із набуттям права власності на житловий будинок до неї перейшло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1321 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно до ч.5 вказаної статті Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ч.5 ст.122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Відповідно до ст.17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Таким чином, суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і здійснюється на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,8000 га, на якій розташовано належний позивачці житловий будинок, перебуває в постійному користуванні Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство». Згідно договору дарування житлового будинку від 16 липня 2016 року ОСОБА_7 (Дарувальник) подарував ОСОБА_5 житловий будинок, що розташований на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,8000 га., кадастровий номер НОМЕР_2. З передачею предмету договору, Дарувальник одночасно передає в користування Обдаровуваного земельну ділянку. Дарувальник свідчить, що право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, ним не реалізовано.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували відведення колишньому власнику житлового будинку ОСОБА_7 або позивачці ОСОБА_5 у встановленому законом порядку земельної ділянки під будівлю з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1321 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що попередньому власнику об'єкту нерухомого майна, яке вона отримала у власність, належала на праві власності або користування земельна ділянка під придбаною будівлею площею 0,1321 га, а також того, що ОСОБА_5 у встановленому законом порядку зверталася до розпорядника спірної земельної ділянки з питанням припинення на неї права постійного користування ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» та виділення їй у власність земельної ділянки зазначеної площі.

Таким чином колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_5 позов про визнання права власності на земельну ділянку є передчасним, оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає вимогам ст.377 ЦК України та ст.ст.120,125,141 ЗК України, на які вона посилалася, як на підставу для задоволення позову. Проте позивач не позбавлена можливості звернення до відповідних компетентних органів у встановленому законом порядку для захисту своїх законних прав та інтересів щодо отримання у власність або у користування спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з постановленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області, діючого в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, задовольнити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 04 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство» смт. Велика Олександрівна Херсонської області, треті особи, що не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - Михайлівська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Геращенко Світлани Анатоліївни, Державне агентство лісових ресурсів України, про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Cтягнути з ОСОБА_5 на користь Прокуратури Херсонської області судові витрати в сумі 960,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 14 лютого 2019 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: І.В.Склярська

Т.Г.Чорна