Ухвала

Іменем України

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 757/26939/18-ц

провадження № 61-6459ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І., розглянув касаційну скаргу Фонду соціального страхування України, яка підписана представником Коломійцем Євгеном Васильовичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року у складі судді: Підпалого В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Вербової І. М., Шахової О. В., у справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду соціального страхування України, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернувся із позовом до Фонду соціального страхування України, посилаючись на незаконне звільнення з посади директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України на підставі пункту 1 статті 41 КзПП.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження, Фонд соціального страхування України звернувся із апеляційною скаргою у зв'язку з порушенням судом першої інстанції правил підсудності.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні. Доводи апеляційної скарги про те, що судом було відкрито провадження у справі з недотриманням правил підсудності, підлягають відхиленню.

29 березня 2019 року Фонд соціального страхування України подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2019 року, у якій просить скасувати оскаржені рішення та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права, а також тим, що сторонами у справі є суб'єкти владних повноважень, що виконують владні управлінські функції, а тому спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Постанова про звільнення директора з посади, яку займав ОСОБА_5, винесена при здійсненні Фондом соціального страхування України управлінських функцій, а тому у цьому випадку позовні вимоги не мають цивільно-правового характеру та повинні бути розглянуті за правилами КАС України.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті восьмому частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 761/30675/17 (провадження № 14-189цс18) зроблено висновок, що «з аналізу статей 353 та 389 ЦПК України вбачається, що процесуальним законодавством передбачено можливість касаційного оскарження лише ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності, після її перегляду в апеляційному порядку».

Оскільки Фонд соціального страхування України оскаржує ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2019 року, то підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити Фонду соціального страхування України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Коломійцем ЄвгеномВасильовичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду соціального страхування України, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель