Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2633/16-ц
Провадження №: 6/332/26/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаряОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/2633/16-ц від 03.11.2014 року задоволений позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 4868.08.05.2293 у розмірі 291165,99грн.

На підставі Договору відступлення прав вимоги від 27.07.2018 року ПАТ «КРЕДОБАНК» відступило ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» свої права вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 у звязку із чим заявник просить замінити сторону виконавчого провадження.

У судове засідання сторони не зявилися, причину своєї неявки не повідомили, однак неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/2633/16-ц від 03.11.2014 року задоволений позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 4868.08.05.2293 у розмірі 291165,99грн.

25.07.2018 року між Публічне акціонерне товариство комерційний банк «КРЕДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 25/07-01. Відповідно до даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 4868.08.05.2293 від 03.11.2014 року та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора щодо ОСОБА_3, чи його правонаступників.

27.07.2018 р. між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФК « Довіра та Гарантія», відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав заставодержателя за Договорами застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 446. Відповідно до даного договору відбулося відступлення прав заставодержателя за Договором застави № 2496 від 03.11.2014 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, в звязку з чим ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав заставодержателя щодо заставленого ОСОБА_3, майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обовязків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою б вони були обовязкові для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Частина 1 ст.18 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

В даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «КРЕДОБАНК» вже позбавлений можливості користуватися своїми правами як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов'язанні, та, саме до нового кредитора -ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли всі права та обов'язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки заочне рішення суду від 19 вересня 2016 року на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, тому заява ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» про стягнення з ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 253, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення у справі № 332/2633/16-ц з Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Л.О. Мєркулова