печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Пітей О.Д.,

справа № 757/19255/14-ц

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Кредитна спілка «Альянс Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Перша кредитно-фінансова компанія»

третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції

вимоги позивача: захист прав споживача, визнання недійсним правочину та застосування правових наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 1/В від 11.07.2011 року укладений між Кредитною спілкою "Альянс Україна" та ТОВ "Перша кредитно-фінансова компанія", на підставі якого Кредитна спілка "Альянс Україна" передала ТОВ "Перша кредитно-фінансова компанія" портфель заборгованості боржників, загальний розмір якого складає 343381859,71 грн., за плату в розмірі 14765419,97 грн. та просить застосувати відповідні наслідки недісності правочину; зобов`язати ТОВ "Перша кредитно-фінансова компанія" повернути Кредитній спілці "Альянс Україна" портфель заборгованості боржників, загальний розмір якого складає 343381859,71 грн., одержаний на підставі договору відступлення прав вимоги №1/В від 11.07.2011 року; зобов`язати Кредитну спілку "Альянс Україна" повернути ТОВ "Перша кредитно-фінансова компанія" плату в розмірі 14765419,97 грн. без ПДВ, одержану на підставі договору відступлення прав вимоги №1/В від 11.07.2011 року.

Свої позовні вимоги мотивує порушенням її права на отримання грошового вкладу, як спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 , який був залучений КС "Альянс Україна" на підставі договору 0184-08д ЛВ 23с від 07.12.2006 року, оскільки передаючи право вимоги за кредитними договорами, ТОВ "Перша кредитно- фінансова компанія", кредитна спілка фактично без її згоди розпорядилася належними їй коштами.

В судове засідання представник позивача не з`явився. До суду надійшла заява про задоволення позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник ТОВ "Перша кредитно-фінансова компанія" в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що позивачем не надано жодного доводу про те, що договір відступлення права вимоги між відповідачем-1 та відповідачем-2 не був би укладений в разі відсутності обставин, які він у своїй позовній заяві називає «тяжкими», не розрізняючи дійсно тяжкі обставини та звичайні ризики господарської діяльності.

Представник відповідача КС "Альянс Україна" в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. До суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вказано про те, що спостережною радою КС «Альянс Україна» 22.06.2011 року було прийняте рішення про поступку права вимоги частини кредитного портфелю та виплатити вкладникам не менш, ніж 35% від залишку основної суми вкладів. Свою згоду на реалізацію частини кредитного портфелю КС «Альянс Україна» надало 83,2% від всіх вкладників. Вся отримана компенсація в розмірі 13288877,97 грн. від часткового продажу кредитного портфелю спілки була розподілена і виплачена вкладникам кредитної спілки. Вказує на те, що ОСОБА_1 за рахунок даної компенсації також мала право на отримання 35% від залишку основної суми свого вкладу, однак, з невідомих причин вона не з`явилася і кошти не отримала. Ті кошти, які деякі вкладники з різних причин не отримали по 35 %, а саме залишок в сумі 1300000,00 грн. - 15.09.2011 та 16.09.2011 року, були покладені на розрахунковий рахунок спілки, які пізніше були стягнуті Ленінським відділом ДВС та розподілені між стягувачами. Зазначає, що обставини, на які в своїй позовній заяві посилається позивачка, а саме укладення сторонами договору про відступлення права вимоги та інше, перевірялися правоохоронними органами і ніяких порушень з боку посадових осіб КС «Альянс Україна» не виявлено, кримінальні провадження не порушувались.

Ленінський відділ Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції як третя особа, в судове засідання представника не направив, надіслав заяву про слухання справи у відсутність їх представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно Статуту КС «Альянс Україна», затвердженого рішенням загальних зборів, протокол №1 від 28.02.2006 року, вбачається, що кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована особами на кооперативних засадах, з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послух за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно з п. 2.1 кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, печатку, штамп та бланки, власну символіку.

Згідно з п. 4.1, кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать нормативно-правовим актам та Статуту, набувати майнові та немайнові права, мати обов`язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угоди, бути позивачем та відповідачем в судах.

Судом встановлено, що 11 липня 2011 року між КС «Альянс-Україна» та ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія» було укладено договір № 1/В про відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 1.1. договору, кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Відповідно до п. 1.2. договору, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор (відповідач-2) заміняє кредитора (відповідача-1) у кредитних договорах та (або) заміняє сторону у виконавчому провадженні за кредитними договорами, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог кредитора (відповідача-1) за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

При цьому, Верховним Судом окремо вказано, що особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Позивачем в позовній заяві не надано жодного доводу про те, що договір відступлення права вимоги між відповідачем-1 та відповідачем-2 не був би укладений в разі відсутності обставин, які вона в позовній заяві називає «тяжкими», не розрізняючи дійсно тяжкі обставини та звичайні ризики господарської діяльності.

Як вбачається із письмових заперечень представника ТОВ «Перша кредитно-фінансова компанія», спірний договір відступлення права вимоги було укладено внаслідок невиконання третіми особами своїх обов`язків перед відповідачем-1, що спричинило ускладнення фінансово-економічного стану останнього, загостреного на фоні кризових явищ в економіці країни. Перед відповідачем-1 стояло завдання примусити боржників виконувати свої зобов`язання за кредитними договорами.

Як зазначає ст. 26 Закону України "Про кредитні спілки", державне регулювання і нагляд за діяльністю кредитних спілок здійснює Уповноважений орган згідно з законодавством України про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

На час спірних правовідносин таким органом була Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України.

Відповідно до п. 23 Методичних рекомендацій, кредитним спілкам щодо можливих дій та заходів по забезпеченню виходу зі скрутного фінансового становища, затверджених Розпорядженням Держфінпослуг від 20.08.2009 року №633, кредитним спілкам рекомендувалося спрямовувати діяльність юридичної служби, кредитного підрозділу та відокремлених підрозділів кредитної спілки першочергово на погашення кредитів боржниками. Використовувати в цій роботі співпрацю з колекторськими фірмами та Call-центрами, уступку права вимоги за кредитами третім особам.

Відповідно до роз`яснення Пленуму ВСУ у п.п. 7,8 постанови №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства не передбачено отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні та не передбачено отримання його згоди на передачу новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформації, яка є важливою для їх здійснення, правові підстави для визнання відступлення права вимоги з мотивів передання інформації щодо договорів, права вимоги за якими відступаються, відсутні.

Також слід зазначити, що кошти позивача, як члена кредитної спілки, які належать йому на праві приватної власності, які передавалися ним на депозитний рахунок, не тотожні правам вимоги відповідача-1 до членів кредитної спілки, які стали предметом договору відступлення прав вимоги №1/В від 11 липня 2011 року, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2.

В своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що вона володіє на праві приватної власності внеском на депозитний рахунок, тобто грошима, які в силу призначення, наданого ст. 177 ЦК України, є об`єктом цивільних прав.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», права вимоги є майновими правами, які, в свою чергу, в силу визначення ст. 177 ЦК України також є об`єктом цивільних прав, іншим, ніж грошові кошти.

При цьому, в цитованій нормі вищевказаного закону спеціально зазначено, що права вимоги є майновими правами, відмінними від права власності.

Оскільки в договорі залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок об`єктом цивільних прав є грошові кошти, належні на праві власності члену кредитної спілки, а в договорі відступлення права вимоги - майнове право грошової вимоги до боржників, належне відповідачу-1, договір відступлення прав вимоги, належних відповідачу-1, ніяким чином не порушує права власності на грошовий вклад позивача, оскільки стосується іншого об`єкта цивільних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦК України, особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

В силу укладених кредитних договорів, право вимоги до боржників є майновим правом відповідача-1, і воно за договором відступлення права вимоги було за відплатним договором передано відповідачу-2.

Як фінансова установа, що діяла на підставі ліцензії на право залучення коштів на депозитні рахунки, відповідач-1 залучав внески фізичних осіб на депозитні рахунки. Як фінансова установа, що діяла на підставі ліцензії на право надання кредитів за рахунок залучених коштів, відповідач-1 видавав третім особам кредити. Які з цих кредитів були видані за рахунок коштів позивача, ОСОБА_1 не вказала і ніяких підтверджуючих документів щодо того, що за рахунок її внеску були видані кредити, права вимоги за якими відповідач-1 передав відповідачу-2, позивачкою та її представником надано не було.

Крім того, слід зазначити, що як правоздатна та дієздатна юридична особа, КС «Альянс Україна», було власником власного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про кредитні спілки», майно кредитної спілки формується за рахунок: вступних, обов`язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки); плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності; доходів від придбаних кредитною спілкою державних цінних паперів; грошових та інших майнових пожертвувань, благодійних внесків, грантів, безоплатної технічної допомоги як юридичних, так і фізичних осіб, в тому числі іноземних; інших надходжень, не заборонених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про кредитні спілки», майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту, в тому числі може надавати кредити своїм членам за рахунок власного майна.

Таким чином, джерелом кредитних ресурсів відповідача-1 були не тільки грошові кошти позивача, але й інших осіб, а також власне майно відповідача-1.

Відповідачу-2 було відступлено не весь кредитний портфель відповідача-1, а лише його частина. Наявність грошових коштів позивача в тих кредитах, права вимоги за якими були відступлені відповідачу-2, документально не підтверджено.

При укладенні договору відступлення права вимоги, відповідач-1 та відповідач-2 керувались чинним цивільним законодавством, спеціальним законом «Про кредитні спілки», рекомендаціями уповноваженого державного органу.

За таких умов, твердження позивача про те, що вказаний договір суперечить Конституції України, ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, є необґрунтованими.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановивши об`єктивні обставини справи, та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що укладенням 11 липня 2011 року між Кредитною спілкою "Альянс Україна" та ТОВ "Перша кредитно - фінансова компанія" договору про відступлення права вимоги № 1/В, права позивача порушені не були, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 177, 215, 233, 516, 517 ЦК України, ст.ст. 76, 81 ЦПК України, ст. 26 Закону України "Про кредитні спілки", п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Альянс Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша кредитно-фінансова компанія», третя особа Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про захист прав споживача, визнання недійсним правочину та застосування правових наслідків недійсності правочину - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платників податків НОМЕР_1 )

відповідач: кредитна спілка «Альянс Україна» (м. Вінниця, вул. Червонохрестівська, 6, к. 1, )

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Перша кредитно-фінансова компанія» (м. Київ, вул. Предславінська, 34-б, )

третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, )

Суддя Р.В. Новак