Справа № 444/3571/18
Провадження № 2/444/428/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

03 липня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, а саме просить змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2009 року у справі №2-722/09 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь її матері ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та присудити додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600,00 гривень щомісячно для лікування.
Позовні вимоги мотивує тим, що 27.04.2009 року Жовківський районний суд Львівської області рішенням у справа № 2-722/09 вирішив позов задоволити та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі по 400 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття в користь її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 04.03.2009 року.
Зазначає, що відповідач має постійну роботу, проходить військову службу по контракту у військовій частині № НОМЕР_1 м. Яворова Львівської області і має щомісячну заробітну плату.
Звертає увагу, що у зв`язку із внесенням змін в Сімейний кодекс України та ЦПК України мінімальний розмір аліментів збільшили з 30% до 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач інтересами дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується, матеріально утримувати дитину їй не допомагає.
Дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно хворіє, має з народження алергію на багато подразників, має хворобу кишечника, звуження судин з правої сторони, а 30.10.2018 року мала оперативне втручання по видаленню аденоїдів, що підтверджується довідками та квитанціями про оплату медичних послуг.
А тому просить позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином.

Однак вона подала на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання.

Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області області від 27.04.2009 року у справі № 2-722/09 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі по 400 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття в користь її матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 04.03.2009 року.
Дане рішення набрало законної сили.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
А тому у відповідача існує обов`язок утримувати дитину.
Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.
Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи.
Крім того суд враховує, що позивач зазначила, що відповідач працює токарем у в/ч НОМЕР_2 .

Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність інформації у суду про наявність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.
З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день ухвалення рішення досягнула дванадцять років.
Суд вважає за необхідне звернути увагу, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2009 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти в розмірі, який на даний момент є значно меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину.
Суд враховує, що обов`язок утримувати дітей покладений на обох батьків.
З довідки № 1032, яка видана Кунинською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.11.2018 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 фактично зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 . В склад сім`ї входять: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
Тобто дитина, на яку стягуються аліменти, ОСОБА_3 , проживає з матір`ю.
Цією ж довідкою підтверджується, що позивачем зареєстровано шлюб із ОСОБА_5 , а також те, що в неї ще є одна дитина, син ОСОБА_6 .
Наведне дає підстави вважати про зміну сімейного стану позивача.
Саме реєстрацією шлюбу із ОСОБА_5 суд пояснює зміну прізвища на ОСОБА_1 .
Суд враховує, що ОСОБА_3 хворіє, що підтверджується результатами обстеження магнітно-резонансної томографії від 31.05.2018 року, результатами ультразвукового обстеження гілок дуги аорти.
Захворювання дитини суд враховує як обставини, що є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено жодними доказами, що її матеріальне становище погіршилося, а відповідача покращилося.
Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 грудня 2018 року становить 2027,00 гривень, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, те, що дитина хворіє, змінився сімейний стан позивача, суд приходить до висновку, що необхідно змінити розмір аліментів, визначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2009 року у справі № 2-722/09, а саме збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини, дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини, буде сприяти гармонійному її розвитку, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до результатів справи, не подав жодних доказів на заперечення позовних вимог.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600,00 гривень щомісячно на її лікування суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем ОСОБА_1 не доведено жодними доказами в чому полягають додаткові витрати на лікування дочки, ОСОБА_3 та не обгрунтовано розмір таких витрат саме в сумі 600,00 грн. щомісячно.
Позивачем не подано жодної квитанції, чеку, які б підтверджували, наприклад, купівлю лікарських засобів, медикаментів, витрат на лікувальні процедури та систематичну необхідність таких.
Погіршення стану здоров`я дитини, ОСОБА_3 , судом враховано як підставу для збільшення розміру аліментів.
Тобто позов в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання, а саме лікування дитини, є необгрунтованим, суд не вбачає підстав для їх задоволення, а тому проходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимогиОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 коштів на додаткові витрати на утримання, а саме лікування неповнолітньої дитини, дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісячно.

Суд збільшує розмір аліментів починаючи з дати набрання рішенням законної сили, оскільки на день звернення в суд з позовом, як і на день винесення даного рішення аліменти з відповідача стягуються відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від від 27.04.2009 року у справі № 2-722/09.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 23, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст. 223, статтями 258, 259, 264, 265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 15, 166, 180, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :
Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2009 року у справі № 2-722/09, а саме збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини, дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого токарем, в/ч НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Кунин, Жовківського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 24.02.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання даним рішенням суду законної сили, відкликати виконавчий лист, який виданий Жовківським районним судом Львівської області у справі № 2-722/09, а саме про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 400,00 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 04.03.2009 року.

У позовній вимозі ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 коштів на додаткові витрати на утримання, а саме лікування неповнолітньої дитини, дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісячно- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , працюючого токарем, в/ч НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , в користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.

Повне рішення складено 12 липня 2019 року.