Справа № 149/3360/18
Провадження №2/149/146/19
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмільник Вінницької області помер її батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хмільник Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_5 , після їх смерті відкрилась спадщина на належні їм на праві спільної сумісної власності частки квартири АДРЕСА_1 . Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті батьків, спадщину прийняла, так як на момент їх смерті постійно із ними проживала, заяв про відмову від спадкового майна у шестимісячний строк не подавала. Проте при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим через те, що частки квартири, які належали покійним батькам ОСОБА_1 не визначені, а тому остання вимушена звертатися до суду.

В судове засідання сторони не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач заявлені вимоги підтримує, відповідачі не заперечують проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (копія на а.с. 7), а згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (копія на а.с. 8), які є батьками ОСОБА_1 (копії на а.с. 20, 21). Після їх смерті відкрилась спадщина на належні їм на праві спільної сумісної власності частки квартири АДРЕСА_1 (на теперішній час вул АДРЕСА_2 ) (копія на а.с. 9,10-11). Згідно довідки голови вуличного комітету від 28.09.2006 року ОСОБА_1 на день смерті свого батька проживала разом з ним, вони вели спільне господарство (копія на а.с. 13). Відповідно до довідок № 411 від 07.04.2011 року, № 07-21/1681 від 07.11.2016 року та № 17-14/1231 від 11.12.2018 ОСОБА_5 на момент смерті проживала без реєстрації із позивачем за адресою АДРЕСА_3 (копії на а.с. 14, 15, 16, 17). ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, проте їй було повідомлено, що у зв`язку із тим, що частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності визначені не були, видати відповідне свідоцтво не представляється можливим (а.с. 18). Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 26.03.2019 року частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є рівними та становлять по 1/3 частки за кожним співвласником (копія на а.с. 74). Спадкова справа після смерті батьків позивача не заводилась (а.с. 44).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач по справі на момент смерті батьків постійно із ними проживала, а отже вважається такою, що спадщину прийняла, встановлення цього факту має для позивача юридичне значення та встановлюється з метою реалізації права на отримання спадку, письмової відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений ЦК України строк позивач не подавала, відповідачі по справі заявлені позовні вимоги визнали, а тому, на думку суду, позов можливо задоволити.

Керуючись ст.ст. 1218, 1261, 1286 ЦК України, ст.ст. 263-266, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право приватної власності на 1/3 частки житлової квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 34.4 кв. м., вартістю 49887 грн., після смерті ОСОБА_4 , яка належала йому на праві спільної сумісної власності , відповідно до свідоцтва № 2316 про право власності на житло від 27.05.1995 року, виданого начальником 20-ї Староконстантинівської дистанції колії Південно-Західної залізниці ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ., згідно наказу № 59 від 22.05.1995 року, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 07.07.1995 року за № 2316.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право приватної власності на 1/3 частки житлової квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 34.4 кв. м., вартістю 49887 грн., після смерті ОСОБА_5 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності , відповідно до свідоцтва № 2316 про право власності на житло від 27.05.1995 року, виданого начальником 20-ї Староконстантинівської дистанції колії Південно-Західної залізниці ОСОБА_8 , згідно наказу № 59 від 22.05.1995 року, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 07.07.1995 року за № 2316.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.