У Х В А Л А

"23" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в у м. Києва, Слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в у м. Києва, Слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

12 квітня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника Головного управління Національної поліції у м. Києві - Толстунової С.В. про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_2, що накладений слідчим управління Головного управління Національної поліції у м. Києві обтяженням р.№351, вх.№1666/02-32 від 30.03.2010 року на підставі постанови к/с№ 50-5604, виданої 15.03.2010 року старшим слідчим Масаловим Є.М. (номер запису про обтяження 23892104), оскільки відповідно до листів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07 листопада 2018 року №23128/125/23/3-2018 та від 22 грудня 2018 року № 26672/125/23/3-2018 (додаються), відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпадає необхідність, досудове слідство у кримінальній справі завершено, відповідно до вимог п.п. 7,8,9 ст. 324, 328-330 КПК України (в редакції 1960 року) питання щодо майна, яке описано для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, а також щодо речових доказів та інших речей, нажитих злочинним шляхом, підлягає вирішенню судом при постановленні вироку по справі, відомості про результати судового розгляду кримінального провадження № 0000165 у Головному управлінні Національної поліції у м. Києві

Вислухавши думку представника позивача Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» - Плачинда К.О. який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що дані вимоги мають бути розглянуті саме за правилами цивільного судочинства, думку представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 який підтримав клопотання, посилаючись на те, що дійсно в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно відповідача в межах якого було накладено арешт, вивчивши підстави та мотиви заявленого клопотання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процессуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить суд звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що накладені: Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в у м. Києва в рамках постанови про відкриття провадження ВП № 17846941 від 05.05.2010 року про арешт нерухомого майна, що зареєстрована 06.05.2010 року (номер запису про обтяження 23892122). Слідчим управління Головного управління Національної поліції у м. Києві обтяженням р.№351, вх.№1666/02-32 від 30.03.2010 року на підставі постанови к/с№ 50-5604, виданої 15.03.2010 року старшим слідчим Масаловим Є.М., накладений арешт нерухомого майна відповідача, що зареєстровано 30.03.2010 року (номер запису про обтяження 23892101, та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Як встановлено судом, в провадженні слідчого управління ГУНП у м. Києві знаходилась кримінальна справа № 50-5604 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до норм ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) в ході досудового слідства накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належало обвинуваченій ОСОБА_2, в т.ч. належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому кримінальне провадження № 0000184 було об'єднано з кримінальним провадженням № 0004165, досудове розслідування по якому завершено 19 березня 2013 року та з затвердженим Прокуратурою м. Києва обвинувальним актом скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва.

Оскільки досудове слідство у кримінальній справі завершено, відповідно до вимог ст.ст. 7, 8, 9, 324, 328-330 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1963 року) питання щодо майна, яке описано для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, а також щодо речових доказів та інших речей, нажитих злочинним шляхом, підлягає вирішенню судом при постановленні вироку по справі.

Відповідно до системи документообігу суду Д3 Дніпровського районного суду м. Києва, в провадженні даного суду перебуває кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2013 за № 0000165 за обвинуваченням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1, п.7 ч.2 ст. 131 Кримінально-процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

За вимог ч.2, 5, 7 ст. 170 Кримінально-процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Кримінально-процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що питання скасування накладеного на майно арешту у кримінальній справі не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки вирішується виключно в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що питання скасування накладеного на майно арешту вирішується виключно в кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині частині заявлених позовних вимог про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, що накладений слідчим управління Головного управління Національної поліції у м. Києві обтяженням р.№351, вх.№1666/02-32 від 30.03.2010 року на підставі постанови к/с№ 50-5604, виданої 15.03.2010 року старшим слідчим Масаловим Є.М., що зареєстровано 30.03.2010 року (номер запису про обтяження 23892104).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в у м. Києва, Слідче управління Головного управління Національної поліції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, в частині заявлених позовних вимог про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, що накладений слідчим управління Головного управління Національної поліції у м. Києві обтяженням р.№351, вх.№1666/02-32 від 30.03.2010 року на підставі постанови к/с№ 50-5604, виданої 15.03.2010 року старшим слідчим Масаловим Є.М., що зареєстровано 30.03.2010 року (номер запису про обтяження 23892104) - закрити.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текс ухвали складено 26 квітня 2019 року.

Суддя: