Справа № 369/8310/18
Провадження №2/369/113/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю одного з подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю одного з подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

03.04.2019 року від позивача та відповідача до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди.

03.04.2019 року у підготовчому засіданні позивач, відповідач та їх представники просили суд затвердити подану мирову угоду.

Спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи. Сторонам зрозумілі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України.

Згідно ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є не виконуваними.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства, та приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За умовами мирової угоди окрім іншого (п.3.4 мирової угоди) сторони просять визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власностіна незавершене будівництво будинку на земельній ділянці площею 0,1200га кадастровий номер :19:131:0301, розташованій за адресою садове товариство «Лісова поляна» Глібівська сільська рада, Вишгородського району, Київської області. Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на зазначене незавершене будівництво.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації;

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Однак, у цій справі сторонами не було надано доказів уведення об'єкта нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку та його реєстрації, і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права, тому в задоволенні мирової угоди необхідно відмовити, оскільки вона суперечить вимогам чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-159 цс15, визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

За таких підстав, з урахуванням вимог ст. 207 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд, оскільки умови морової угоди суперечать закону.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 255, ст. 207, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю одного з подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення.

Суддя Т.В.Дубас