ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

з участю секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

26.02.2019 представник позивачів ОСОБА_1 ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4,і після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов не закінчений будівництвом житловий будинок НОМЕР_1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0770 га за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 заповіт не складала, тому його діти, тобто позивачі по справі отримали право на спадкування як спадкоємці першої черги. При зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їм було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця, які б підтверджували належність спадкового майна саме йому. Дані обставини змусили позивачів звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла письмова заява в якій вона просить справу розглянути в її та позивачів відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В підготовче судове засідання представник відповідача не з'явився, надіслав на адресу суду листа в якому просив розглянути справу в його відсутність, проти позову не заперечує.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на незакінчений будівництвом жилий будинок НОМЕР_1, що розташований в АДРЕСА_1, що належав їй згідно Договору купівлі-продажу не закінченого будівництвом жилого будинку від 07 серпня 2002 року /а.с.12/ та на земельну ділянку площею 0,077 га, яка знаходиться в м. Фастові Київської області, надану для обслуговування будівель і господарських споруд, що належав їй згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 серпня 2002 року /а.с.13/.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 являються її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, з яких вбачається, що у графі мати записана - «ОСОБА_4» /а.с.10/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В передбачений законом шестимісячний строк позивачі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, оскільки на час смерті матері ОСОБА_4 були неповнолітніми, тому в силу частини 4 статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області від 02.11.2018 відмовлено спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по Ѕ частці кожному житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з тим, що спадкоємцями не подано належним чином оформленим документ, що підтверджує право власності померлої на зазначене майно /а.с.23/.

Згідно частини 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.3.1. Листа ВВСУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи положення цивільного законодавства та роз'яснення ВССУ, викладені в листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13, ОСОБА_4 за життя набула у власність не закінчений будівництвом житловий будинок під номером НОМЕР_1, що розташований в АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 07.08.2002 року (зареєстрованого в реєстрі за № 1938). Разом з тим ОСОБА_4 за життя не зареєструвала договір купівлі-продажу у Фастівському МБТІ, як того вимагала ст. 4 Закону України «Про власність» (що діяв на час виникнення правовідносин). Крім того, ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку, площею 0,077 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення та обслуговування будівель та господарських споруд, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 7 серпня 2002 року (зареєстрованого в і за № 1940). Разом з тим, ОСОБА_4 за життя не здійснила державної реєстрації земельних ділянок відповідно до вимог ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин).

Відповідно до п. 8 Договору купівлі-продажу не закінченого будівництвом житлового будинку ОСОБА_4 взяла на себе всі обов'язки продавця по закінченню будівництва. Так, 01.10.1996 Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради №180/1 ОСОБА_5 (продавцю за договором) було надано дозвіл на продовження будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 /а.с.15/.

Проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро 04.10.1996 оформлено технічну документацію на проведення будівництва житлового будинку АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_6, позивачі в 2011 році (маючи належно чином оформлену документацію на будівництво на ім'я колишньої власниці) добудували житловий будинок А, прибудову а-2 та фундамент під гараж Д, які не входять до складу спадкового майна та будуть вводитися в експлуатацію, відповідно до вимог законодавства.

Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» відмова нотаріуса є обґрунтованою.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 4,12,81,89,141,265,268 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1268,1269,1270ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину не закінченого будівництвом житлового будинку НОМЕР_1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,077 га за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину не закінченого будівництвом житлового будинку НОМЕР_1 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,077 га за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХІII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська