Справа №303/416/19
2/303/627/19
ряд.стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Маряни Василівни до ОСОБА_3 про зміну (збільшення) розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну (збільшення) розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.09.2012 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час, зазначених коштів на утримання доньки не вистачає, оскільки значно зросли видатки на її утримання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав наведених ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засідання позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2012 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Відповідно до Розрахунку заборгованості №57624589/18 від 07.11.2018 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів станом на 01.11.2018 року становить 31 144 гривень (а.с. 7).

Згідно Свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6. (а.с. 47).

З позовної заяви слідує, що позивачу не достатньо коштів для матеріального утримання доньки та належного її розвитку.

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змістуст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно зЗаконом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цимджерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи обєктивності та справедливості, наявність на утриманні у відповідача малолітньої дитини, норми Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», а саме прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, суд приходить до висновку про доцільність визначення розміру аліментів у сумі 1500 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282, ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити - частково.

Збільшити розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2012 року по справі №0707/7255/2012, 2/0707/2923/2012 та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 Маряни Василівни аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Витребувати з Мукачівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області виконавчий лист №0707/7255/2012, 2/0707/2923/2012 виданий Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 Маряна Василівна, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВР 146289 виданий 30.03.2004 року Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 кв.№89, Закарпатська область.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер

НОМЕР_2, місце проживання, ІНФОРМАЦІЯ_6 кв.№2, Мукачівського району.

Повний текст рішення складено 22.04.2019 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір