Справа № 536/1509/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Колотієвського О.О.

за участю секретаря Курбанової В.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В своїй позовній заяві позивач вказує, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі № 536/1207/14, яке набрало чинності 30.07.2014 року, він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

Однак, враховуючи те, що він мав мінливий неофіційний заробіток, за домовленістю з відповідачем перераховував щомісячно на її картковий рахунок обумовлену суму, а вона не подавала виконавчий документ на примусове виконання.

У 2015 році він почав вести побут з іншою жінкою, створив нову сімю, проте аліменти сплачував на користь відповідача регулярно.

14 серпня 2016 року у нього народився син ОСОБА_6.

У квітні 2018 року від головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_7 він дізнався про відкрите виконавче провадження щодо стягнення з нього аліментів на користь відповідача. Йому була нарахована заборгованість, яку в сумі 1 328,11 грн. він сплатив 17 квітня 2018 року. В подальшому щомісячна сума аліментів, яка підлягає сплаті, була визначена державним виконавцем у сумі 1485,2 грн., які сплачував вчасно.

З липня 2018 року відповідач предявила виконавчий лист до виконання на ПАТ «КВБЗ», де він працює. В останню заробітну плату з нього було утримано більше 6000 грн. в рахунок аліментів.

Вважає, що даний розмір утримання є значним та підлягає зменшенню з огляду на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився, він одружився з ОСОБА_8, в даному шлюбі народився син ОСОБА_9, який, як і дружина, яка доглядає за сином, перебувають на його утриманні.

На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення, яким: зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.07.2014 року у справі №536/1207/14 з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 та ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, в його задоволенні просила відмовити посилаючись, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним, сімейним становищем та через стан здоровя він не здатен сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_10, у розмірі, який визначений судом, і посилання позивача, як на підставу зменшення розміру стягуваних аліментів на те, що він створив сімю і в нього народилася дитина, яких він змушений утримувати не заслуговують на увагу, оскільки розмір отримуваних ним доходів забезпечує створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини та забезпечення його сімї навіть з урахуванням виконання аліментних зобовязань.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, проти його задоволення не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2014 року, справа № 536/1207/14, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06. 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №179876 ОСОБА_1 29 червня 2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що складено відповідний актовий запис № 627.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 06 вересня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області позивач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Спірні відносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства» та розяснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини,може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини 1-3 статті 181 СК України).

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Між тим, статтею 192 СК України, передбачено можливість зміни розміру аліментів. Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, визначеними сімейним законодавством підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно з частинами восьмою, дев'ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, який презюмується, суд доходить висновку, що із народженням сина ОСОБА_9, становище платника аліментів зазнало змін порівняно з датою винесення рішення про стягнення аліментів на користь відповідача.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує положення ст. 161 ЦПК України, згідно якого аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та, з урахуванням визначених ст.182 СК України обставин, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_4 і стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей позивача на рівне забезпечення з боку батька.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд зауважує, що згідно з розясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на наведене,суд присуджує аліменти у новому розмірі щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2014 року.

Стягнути аліменти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням цим рішенням законної сили.

Виконавчий лист № 536/1207/14, виданий на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2014 року, відкликати.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_11