ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2607/19 Справа № 2-1069/11 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року, яке постановлено суддею Чумак Н.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту овердрафту 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік та строком повернення кредитних ресурсів 30 липня 2010 року.

Відповідно до п.4 договору № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитними ресурсами валюті кредиту за ставкою 21 % річних. Нарахування процентів проводиться один раз в місяць та Позичальник сплачує проценти щомісячно, в день нарахування процентів.

За час користування кредитною лінією у формі овердрафту № 129-0-2008 від 24.07.2008 року відповідачем було отримано 24279,50 грн., однак, умови щодо сплати процентів за користування кредитом ним не виконувались, у звязку з чим позивачу були надіслані вимоги про виконання зобовязання за кредитним договором, однак вказані вимоги відповідачем виконані не були.

На підставі наведеного, уточнивши позовні вимоги 10 жовтня 2011 року, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту від 24 липня 2008 року в сумі 319689,21 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 63654,74 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 25000 грн. та заборгованість по процентам складає 38654,75 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту 256034,47 грн.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 319689,21 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення, від імені та в інтересах якого діяла представник ОСОБА_2, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, судові виклики про розгляд справи він не отримував, у звязку із чим було порушено його право на участь в судовому засіданні та надання пояснень по справі.

Крім того відповідач зауважує на тому, що судом першої інстанції не застосовано до нарахованої пені спеціальний строк позовної давності в один рік.

Також відповідач по справі не погоджується із сумою заборгованості, нарахованої позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту овердрафту 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік та строком повернення кредитних ресурсів 30 липня 2010 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору Банк на підставі отриманої заяви на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, цього Договору та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України, відкриває картковий рахунок в гривні, емітує та надає Клієнту платіжну картку миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue № 041622, здійснює обслуговування Клієнта та виконує інші обов'язки згідно з даним договором.

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, Позичальник зобовязується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами до 30.07.2010 року.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 21 % річних.

Нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів. Нарахування процентів проводиться за методом факт/360, нарахування процентів за день видачі кредитних ресурсів проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться.

Згідно з п. 6.1 Договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення.

Отже, спірний кредитний договір було укладено шляхом підписання ОСОБА_1 договору про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, заяви на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue та договору про відкриття відновлюваної лінії у формі овердрафту.

Враховуючи домовленості, викладені у договорі, Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, відповідач, в свою чергу порушив строк виконання зобовязання, має прострочену заборгованість, отже позивач має право вимагати дострокового повернення залишку кредитних коштів та сплати процентів.

Звертаючись до суду позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту від 24 липня 2008 року в сумі 319689,21 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 63654,74 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 25000 грн. та заборгованість по процентам складає 38654,75 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту 256034,47 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для його задоволення.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

За змістом 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, суд першої інстанції дійшов висновків про задоволення позовних вимог позивача при неповному зясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

В силу ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегією суддів встановлено, що відповідача ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору. У спорі, повязаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобовязань та їх розмір.

В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту овердрафту 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % на рік та строком повернення кредитних ресурсів 30 липня 2010 року.

Відповідно до п.4 договору № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитними ресурсами валюті кредиту за ставкою 21 % річних. Нарахування процентів проводиться один раз в місяць та Позичальник сплачує проценти щомісячно, в день нарахування процентів.

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів, виданих у рамках кредитної лінії, і виконання всіх зобовязань за договором у таких випадках: позичальник надав банку підроблені документи або документи, що містять неправдиві відомості, позичальник в період дії кредитного договору порушував його умови (несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та процентами, відповідно до умов договору, не надав банку будь-які документи, надання яких передбачено п. 2.1.1, 3.2., 4.3., 4.4. кредитного договору, не повідомив банк про факти, встановлені в п. 5.3. договору), позичальник на вимогу банку не сплатив неустойку (штраф, пеню), позичальник в період дії кредитного договору припускався порушень договірних зобовязань перед банком по будь-яких інших договорах.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач по справі починаючи з 26 вересня 2008 року допускав порушення зобовязання та не сплачував проценти, передбачені п.4 договору № 129-0-2008 про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту, тому, станом на 10.10.2011 року у відповідача утворилась заборгованість по процентам, яка складає 38654,75 грн. та яка включена позивачем до простроченої заборгованості по кредиту (а.с.56).

Отже, Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, відповідач, в свою чергу порушив строк виконання зобовязання, має прострочену заборгованість по нарахованим процентам, отже позивач, відповідно до п.3.4 Кредитного договору, має право вимагати дострокового повернення залишку кредитних коштів та сплати процентів

05 жовтня 2009 року відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення заборгованості за кредитом в розмірі 25000 грн. та нарахованих процентів по кредитному договору в сумі 6601 грн., а всього 31601 грн. (а.с.17), однак вказана вимога відповідачем не виконана.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення обовязку на відповідача ОСОБА_1 погасити кредитну заборгованість, однак не може погодитись із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.10.2009 року (а.с.17) позивач звернувся з вимогою до відповідача про дострокове повернення кредитної заборгованості в сумі 31601,96 грн., яка складається з кредитної заборгованості 25000 грн. та заборгованості по процентам 6601 грн., із наданням їм строку на усунення порушення протягом 3-х банківських днів з моменту отримання даної вимоги, яку відповідач отримав 11 листопада 2009 року (а.с.17-оборот). У випадку не усунення порушень позивач буде вправі вимагати виконання ними зобовязань в судовому порядку.

Таким чином, пред'явивши вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних із ним платежів 05.10.2009 року, кредитор ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» змінив строк виконання основного зобов'язання, який вважається таким, що настав для позичальника з 15.11.2009 року (тобто через 3 банківські дні з огляду на отриманя вимоги відповідачем 11.11.2009 року), що зумовило для нього виникнення обов'язку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

З наведеного вище слідує, що пред'явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення тіла кредиту та нарахованих процентів, позбавляє позивача права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, оскільки таке право було припинено предявленням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

ОСОБА_3 Верховного Суду, у висновоку, викладеному у Постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 28.03.2018 року у аналогічній справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлгає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 31601,96 грн., з яких заборгованість по кредиту 25000 грн., абоваість по поцентам 6601 грн., оскільки досудова вимога позивача про дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, у звязку з чим доводи апеляційної скарги щодо незгоди відповідача із розміром заборгованості за кредитним договором, заслуговують на увагу.

Також колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідач про те, що судом першої інстанції не застосовано до нарахованої позивачем пені спеціальний строк позовної давності в один рік, оскільки, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що про порушення свого права позивач дізнався 05.10.2009 року, у звязку з чим направив вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту, однак з позовом до суду позивач звернувся 15.02.2011 року, тобто з пропуском строку, передбаченого частиною 2 статті 258 ЦК України, який в даному випадку сплинув 05.10.2010 року.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компаній «Кредит-Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 25000 грн. та нарахованих процентів по кредитному договору в сумі 6601 грн. 96 коп., а всього 31601 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компаній «Кредит-Капітал», підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 170 грн., пропорційно від задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року скасувати на постановити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за договором від 24 липня 2008 року про відкриття кредитної лінії у формі овердрафту № 129-0-2008 в сумі 31601 (тридцять одна тисяча шістсот одна) грн. 96 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 25000 грн. та заборгованості по процентам 6601 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», судовий збір в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: