Номер провадження 2/263/1547/2019
Справа № 263/5581/19
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по загопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою за вимогами якої просила: визнати заборгованість з газопостачання безпідставною; зобовязати ПАТ «Маріупольгаз» списати заборгованість з особового рахунку та розпломбувати газовий лічильник.

Як вбачається з позовних матеріалів, вказана позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 25.01.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно зі ст.131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п.18 п.1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11, пункту 16-1 розділу ХV Перехідні положення Конституції України.

В свою чергу, положеннями пп.11, п.16-1 розділу ХV Перехідні положення Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 -1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

З правового аналізу вище наведених норм закону вбачається, що представництво особи в суді може здійснюватись іншою особою, аніж адвокатом (особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу) лише в тих справах, які відповідно до закону можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (спори, що виникають з трудових відносин, а також малозначні справи).

В той же час, виходячи з обставин справи, предмету спору, змісту позовних вимог, предмету доказування та обсягу доказів, позовні вимоги ОСОБА_4 розгляду в порядку спрощеного позовного провадження не підлягають.

Жодних доказів того, що ОСОБА_3, яка підписала даний позов, має статус адвоката відсутні, а тому вона не може бути представником в даній справі та не має повноважень подавати заяву до суду та підписувати її від імені позивача.

Крім того, слід звернути увагу, на некоректність написання прізвища позивача за позовом, як «Грішина», що не відповідає анкетним даними встановленим за довіреністю та правовстановлюючим документам на домоволодіння. Копії долучених до позовної заяви документів не завірені належним чином, що додатково ставить під сумнів наявність процесуальної дієздатності у ОСОБА_3, представляти певну особу визначену за позовом, як позивача.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «ОСОБА_4 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

З урахуванням наведеного, даний позов підлягає поверненню позивачу.

При цьому, відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Маріупольгаз» про захист прав споживача - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема, до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: О. Соловйов