Справа № 583/5413/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши їх на його (ОСОБА_1В.) користь з ОСОБА_2 в розмірі ј частки від усіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, та припинивши стягнення аліментів з нього (ОСОБА_1В.), як батька дитини, відкликавши виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1; аліменти з відповідачки стягувати з дня звернення з позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 07.06.2006 року по 29.07.2014 року він (позивач) перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 Від цього шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейне життя не склалось через зловживання відповідачкою алкогольними напоями і рішенням Охтирського міськрайонного суду від 29.07.2014 року шлюб між ним (позивачем) та відповідачкою було розірвано. За позовом ОСОБА_2 рішенням Охтирського міськрайонного суду від 01.08.2014 р. з нього (позивача) стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки від усіх видів доходів щомісячно на користь ОСОБА_2. Однак після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з ним (позивачем), так як відповідачка нехтує сімейними цінностями, життям сина не цікавиться , зловживає спиртними напоями, на грунті цього вчиняє скандали, що негативно впливають на їх неповнолітнього сина. В кінці 2017 року відповідачка залишила їх з сином та пішла проживати до своєї матері. З цього часу син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повністю знаходиться на його (позивача) утриманні, він виховує сина, забезпечує його харчуванням, одягом, предметами для навчання, оплачує гуртки, які відвідує син. Також зазначив, що станом на даний час з нього (позивача) продовжують стягуватися аліменти на утримання сина на користь відповідачки ОСОБА_2 Однак відповідачка ОСОБА_2 аліменти, які стягуються з нього (позивача) на утримання сина, сину не віддає, а пропиває та витрачає на себе. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.11.2018 р. визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_1 Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з ним (позивачем) та знаходиться на його утриманні, а відповідачка сплачуванні ним (позивачем) на утримання сина аліменти витрачає не за призначенням, а на придбанні спиртних напоїв та інші свої потреби, тому просить припинити стягнення аліментів з нього (ОСОБА_1В.), як батька дитини, на користь відповідачки ОСОБА_2 Крім того, так як обовязок утримувати неповнолітню дитину покладається на обох батьків, то просить стягнути з відповідачки на його (позивача) користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від усіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Пояснили, що аліменти, які є власністю дитини, відповідачка присвоїла собі та витратила на придбання алкогольних напоїв та розгульне життя. За 2017 рік ним (позивачем) було сплачено аліментів близько 27000 грн., за 2018 рік з заробітної плати його (позивача) відраховано близько 40000 грн. аліментів, з даних коштів відповідачка купила дитині велосипед за 4000 грн., а решту коштів пропила та витратила на свої потреби. Рішення Охтирського міськрайонного суду від 09.11.2018 р., яким визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з батьком, залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.04.2019 р. Неповнолітній син проживає разом з ним (позивачем), мати дитину покинула свідомо, його життям не цікавиться. Дитина потребує коштів на здобуття освіти, для додаткового розвитку, тому просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що шлюб між сторонами було розірвано в 2014 р. за ініціативою відповідачки, так як позивач її бив, зловживав алкоголем та не займався вихованням дитини. Після розірвання шлюбу за її (відповідачки) позовом рішенням Охтирського міськрайонного суду були стягнуті з позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До 09.11.2018 р. вона (ОСОБА_2Є.) працювала на ГПЗ, отримувала заробітну плату та утримувала сина: купувала йому речі, водила на гуртки. Однак потім позивач змінив замки на дверях їх спільної квартири та не став пускати її (відповідачку) в квартиру, він (позивач) перешкоджає їй спілкуватись з сином, налаштовує сина проти неї. Частину сплачуваних позивачем аліментів вона (відповідачка) давала дитині, купувала продукти харчування для дитини, а іншу частину аліментів вона витрачала на догляд за хворою матірю. Рішення Охтирського міськрайонного суду від 09.11.2018 р., яким визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з батьком, та постанову Сумського апеляційного суду від 10.04.2019 р., якою залишено без змін вказане рішення Охтирського міськрайонного суду, вважають назаконними. Вважають, що позивач умисно перешкоджає відповідачці спілкуватись з сином, а тому відсутні підстави для припинення стягнення з позивача аліментів та для стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина на користь позивача.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, її представника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2Є у період з 07.06.2006 р. по 29.07.2014 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8).

У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2014 р. у справі № 583/2629/14-ц з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_2, починаючи стягнення з 09.07.2014 р. (а.с. 9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_4 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обовязок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.11.2018 р., яке залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.04.2019 р., визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Україна Сумська область м. Охтирка вул.. Слобідська, 4/76) (а.с.16-19).

Вказаним рішенням суду встановлено, що з лютого 2018 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою проживає ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3, якого фактично виховує та утримує, відповідач ОСОБА_2Є самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків, зловживає спиртними напоями.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з батьком підтверджується також показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4, ОСОБА_6, даними в судовому засіданні.

Відповідач та її представник не надали суду доказів стосовно участі відповідачки в утриманні неповнолітнього сина та використання нею отримуваних аліментів на потреби дитини.

Квитанції про перерахування відповідачкою 09.04.2019 р. та 26.03.2019 р. грошових коштів в сумі 300 грн. та 250 грн. на потреби дитини, надані відповідачкою, не спростовують вказаних вище висновків суду, враховуючи те, що відповідно до довідок ПАТ «Укрнафта» з заробітку відповідача було перераховано на користь відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі: за 2018 р. 37897, 09 грн., за січень-лютий 2019 р. 2628, 24 грн.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу даної норми права вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що змінилося становище платника аліментів, оскільки дитина стала проживати разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, а відповідачка не приймає участі в утриманні дитини, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доводи відповідачки ОСОБА_2Є та її представника про те, що позивач перешкоджає їй спілкуватись з дитиною, не пускає її в квартиру, де проживає їх неповнолітній син, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Доказів про те, що відповідачка зверталась в суд з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування з дитиною відповідач не надала.

За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні батька ОСОБА_1, який офіційно працює, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 2007 від 17.12.2018 р. (а.с. 10).

Також при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідачки ОСОБА_2, яка є працездатною, має у власності частки в двох квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 11-15), тому має можливість матеріально утримувати свою неповнолітню дитину. Враховує також ту обставину, що відповідачка має на утриманні хвору непрацездатну матір.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідачки.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Вимога позивача про відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ч. 2 ст. 18 СК України. Крім того, відкликання виконавчого листа з виконання судом нормами чинного Цивільного процесуального кодексу України, не передбачено.

Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що позивачем під час розгляду справи були понесені судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 3500 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2018 р. між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги. Повноваження представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_7 підтверджено ордером серія СМ № 255 від 21.12.2018 р. Оплата витрат на правову допомогу склала 3500 грн., що підтверджується квитанцією від 21.12.2018 року, актом виконаних робіт від 21.12.2018 р. (а.с. 20-24).

Враховуючи викладене, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191, 197 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2014 року та до повноліття дитини, які стягуються на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2014 року у цивільній справі № 583/2629/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_3) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повнолітня, починаючи стягувати з 21.12.2018 р., та аліменти сплачувати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_4).

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_4) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_3) в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_8