ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2946/17 Номер провадження 22-ц/814/1494/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Іващенка Ю.А.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором № б/н від 11.08.2014 року, просив про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, що виникла станом на 24.10.2017 року у сумі 12377,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 2669,91 грн., за процентами - 4387,06 грн., за пенею - 4255,30 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 565,61 грн., а також 1600 грн. судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, за яким останній отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за кредитом на рік на суму заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував та продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, заборгованість за договором не погашає.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору із відповідачем, отримання кредитної картки та кредитних коштів із визначеним кредитним лімітом та відповідно наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити у повному обсязі.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що укладення між банком та відповідачем договору підтверджується змістом заяви, в якій вказано, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування. Письмова форма договору внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Вказує, що суд не взяв до уваги, що між сторонами укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та відповідач надав згоду на укладення договору у такій формі та зазначив, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомлений. Позивачем було надано виписки та розрахунок боргу, як належні докази підтвердження укладення кредитного договору та видачі кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК).

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, у якій заповнив графи особистих даних та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, виявив бажання оформити на своє ім`я картку для виплат, про що міститься позначка у відповідній графі заяви та особистий підпис заявника. У графі Бажаний кредитний ліміт по платіжній картці «Універсальна/класу Gold» заяви зазначено 300 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано суду оригінал Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 11 серпня 2014 року за підписом ОСОБА_1 , проте, дана анкета-заява не містить даних про те, яка банківська картка була видана відповідачеві, її номер, строк дії, який рахунок відкрито на його ім`я. Крім того, дана заява свідчить про те, що відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» лише в частині видачі та обслуговування картки для виплат.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості та довідка про рух коштів не є належними та допустимими доказами укладення між сторонами кредитного договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

У матеріалах справи відсутні інші докази, які підтверджують видачу відповідачу ОСОБА_1 кредитної картки «Універсальна» та виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Так, під час розгляду справи позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна». Не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення кредитної картки відповідачеві, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості, а тому перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим.

Відповідно до вимог чинного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (частина перша статті 634 ЦК України).

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк.

Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, які діяли в ПриватБанку, однак з цієї анкети-заяви не вбачається, що такі умови стосуються саме кредитного договору.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки, не надано належних доказів зарахування коштів на таку картку позичальника, видачу кредитних коштів, за користування якими та за несвоєчасне їх повернення він мав би нести відповідальність.

Встановивши вказані обставини та надавши належну оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність факту укладення з відповідачем кредитного договору, на умовах, вказаних у позовній заяві та видачі кредитних коштів, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, не мають правового значення для правильного вирішення спору за встановлених судом обставин щодо відсутності доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору та надання відповідачеві кредиту.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: П.С. Абрамов

Л.М. Хіль