ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3361/19
провадження № 2/753/4531/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», про зобов'язання нарахувати та виплатити заохочення і винагороди, стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі по тексту - відповідач, ДП «НЕК «Укренерго») про зобов'язання нарахувати та виплатити заохочення і винагороди, стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку.

Свої вимоги мотивує тим, що працював на посаді старшого державного інспектора з енергетичного нагляду відділу електроенергетичного нагляду управління електроенергетичного нагляду відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» ДП «НЕК «Укренерго» (далі по тексту - Держенергонагляд) та 24 січня 2018 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу Законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України). Позивач вважає, що його трудові права порушені невиконанням умов колективного договору ДП «НЕК «Укренерго», зокрема, не виплатою йому, як працівнику цього підприємства, одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика за 2017 рік та винагороди за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2017 рік.

Посилаючись на те, що протягом 2017 року він не мав недоліків у роботі, ДП «НЕК «Укренерго» мало фінансові можливості, а також проведення відповідачем зазначених вище виплат усім іншим працівникам відокремлених підрозділів, позивач вважає, що його неправомірно, без будь-яких правових підстав, позбавили одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика за 2017 рік та винагороди за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2017 рік. Тому, просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити вказані виплати у розмірі встановленого коефіцієнту до посадового окладу та виплаченому іншим працівникам підприємства. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з ДП «НЕК «Укренерго» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Держенергонагляд (далі по тексту - третя особа), відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 червня 2018 року.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому послався на те, що у зв'язку із перевитратами коштів фонду оплати праці Держенергонагляду, рішення про виплату одноразового заохочення до професійного свята Дня енергетика та винагороди за підсумками роботи за 2017 рік працівникам Держенергонагляду не приймалося, у тому числі і позивачу. Також у відзиві відповідач вказав, що жодних порушень умов колективного договору та законодавства про працю ним вчинено не було, а відтак просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Третя особа також надала свої пояснення, вказавши в них на неможливість виплати позивачу, а також іншим працівникам підприємства, заохочень до професійного свята Дня енергетика та винагороди за підсумками роботи за рік у зв'язку з ненадходженням від відповідача відповідних на це розпорядчих документів.

Позивач, у свою чергу, надіслав на адресу суду відповідь на відзив, у якому просив суд задовольнити його позовні вимоги повністю з підстав у ньому викладених, а також надав заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 86 445,63 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року за наслідком розгляду справи закрито провадження у даній справі, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відповідності до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2019 року, дану справи передано судді Лужецькій О.Р.

У судове засідання, яке відбулось 28 березня 2019 року, належним чином повідомлений позивач не з'явився, проте надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач та третя особа у судове засідання своїх представників не направили, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Водночас, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у Держенергонаглядіна посаді старшого державного інспектора з енергетичного нагляду відділу електроенергетичного нагляду управління електроенергетичного нагляду.

Наказом Держенергонаглядувід 22 січня 2018 року №26-к позивача було звільнено з роботи у відповідності до статті 38 КЗпП України за власним бажанням.

У відповідності до протоколу №14 засідання економічної ради ДП «НЕК «Укренерго» від 20 грудня 2017 року схвалено виплату одноразового заохочення до професійного свята «День енергетика» працівникам ДП «НЕК «Укренерго» у грудні 2017 року у сумі 62 558 тис. грн., за виключенням працівників Держенергонагляду, у тому числі і ОСОБА_2

А наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 28 грудня 2017 року за №533-к/оп «Про виплату винагороди» за результатами ефективної виробничо-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за 2017 рік, відповідно до пункту 5.25 Угоди та положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівникам ДП «НЕК «Укренерго», визначено провести виплату винагороди за підсумками роботи за рік штатним працівникам підприємства, в тому числі працівникам, які працюють на штатних та виборних посадах у профспілкових органах, за фактично відпрацьований час в межах коштів, визначених у додатку до цього наказу. Додатком до цього наказу передбачені кошти, які визначені для виплати винагороди за підсумками роботи за 2017 рік, також за виключенням працівників Держенергонагляду, у тому числі і позивача.

За змістом чч. 1 та 3 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата включає в себе інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 97 КЗпП України та статті 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Так, між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Фондом державного майна України, Всеукраїнським об'єднанням організацій роботодавців «Федерація роботодавців паливно-енергетичного комплексу України» та Профспілкою працівників енергетики та електротехнічної промисловості України укладено Галузеву угоду на 2016-2018 рр., яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України 12 січня 2016 року за №1, яка встановлює мінімальні соціальні гарантії, компенсації та пільги, є основою для укладення колективних договорів, трудових договорів, і не обмежує прав компаній та їх структурних (відокремлених, відособлених) підрозділів, підприємств, установ, організацій галузі щодо розширення соціальних гарантів і трудових та соціально-побутових пільг за рахунок власних коштів (далі по тексту - Галузева угода).

У подальшому, на виконання Галузевої угоди та з метою врегулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, а також посилення соціального захисту працівників, між адміністрацією ДП «НЕК «Укренерго» та Радою голів профспілкових органів ДП «НЕК «Укренерго» укладено Угоду, яка включає зобов'язання сторін, які спрямовані на створення умов для підвищення ефективної роботи підприємства (далі по тексту - Угода).

На підставі Галузевої угоди та Угоди, з метою врегулювання виробничих, трудових та соціально-економічних відносин, узгодження інтересів найманих працівників і адміністрації відокремленого підрозділу «Головдерженергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго» (Наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 04.07.2006 року за №219 ВП «Головдерженергонагляд» перейменовано у відокремлений підрозділ «Державна інспекція енергетичного нагляду України» - Держенергонагляд), між уповноваженими представниками власника і трудового колективу укладено колективний договір на 2016 рік, який продовжив свою дія і на 2017 рік (далі по тексту - Колективний договір).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Статтею 6 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що забороняється будь-яке втручання, яке може обмежити законні права працівників та їх представників або заборонити їх здійснення, з боку органів представницької і виконавчої влади та господарського управління, політичних партій, роботодавців при укладенні та виконанні колективних договорів, угод.

А за змістом статті 15 Закону України «Про оплату праці» госпрозрахункові підприємства самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Так, відповідно до п. 2.33 Галузевої угоди рекомендовано підприємствам виплачувати одноразове заохочення працівникам та непрацюючим пенсіонерам до професійного свята - Дня енергетика.

У свою чергу, Угодою та Колективним договором, зокрема їх пп. 5.30 та 5.2.16.5 відповідно, передбачено виплачувати одноразове заохочення до професійного свята - Дня енергетика з розрахунку не більше сумарного окладного фонду відокремленого підрозділу. Порядок нарахування заохочення визначається рішенням, що приймається на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету відокремленого підрозділу залежно від стажу роботи в енергетиці та виконання працівниками своїх службових обов'язків.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковим для підприємства, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. А ч. 3 статті 13 КЗпП України та ч. 3 статті 8 зазначеного Закону встановлено, що колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Тобто, закріплення в Угоді та Колективному договорі положень стосовно виплати одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика, яке носить зобов'язальний характер порівняно з рекомендаційним за умовами Галузевої угоди, є додатковими гарантіями для працівників, і є обов'язковими для підприємства, на які вони поширюються, а саме відповідача. Відтак, твердження відповідача, викладені у своєму відзиві, а також третьої особи - у поясненнях, стосовно того, що дані виплати носять рекомендаційний, а не обов'язковий характер, судом не беруться до уваги як обґрунтовані.

Також не можуть бути визнані обґрунтованими доводи відповідача щодо відмови у виплаті позивачу одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика у зв'язку з перевитратами коштів фонду оплати праці Держенергонаглядом та посилання на Протокол №14 засідання економічної ради ДП «НЕК «Укренерго» від 20 грудня 2017 року, на якому схвалено виплату заохочення усім іншим відокремленим підрозділам відповідача за виключенням Держенергонагляду, оскільки жодного обґрунтування такої відмови даний протокол не містить, а постанова НКРЕКП «Про результати позапланової перевірки дотримання ДП «НЕК «Укренерго» умов та правил здійснення підприємницької діяльності з передачі енергії магістральними та міждержавними електричними мережами» за №1431, на яку вказує відповідач, прийнята лише 27 грудня 2017 року, тобто після прийняття ДП «НЕК «Укренерго» рішення на засіданні економічної ради про виплату заохочення до професійного свята - 20 грудня 2017 року.

За наслідком викладеного, а також врахувавши те, що виплата одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика у відповідності до Угоди та Колективного договору носить зобов'язальний характер, недоліків у роботі які б зумовили не виконання позивачем своїх службових обов'язків не встановлено, відповідні докази в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу зазначеного одноразового заохочення до професійного свята.

Стосовно не виплати позивачу винагороди за підсумками роботи за рік, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 5.24 Угоди винагорода за результатами фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за рік виплачується згідно з положенням про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівниками ДП «НЕК «Укренерго». А згідно п. 5.2.16.1 Колективного договору винагорода за результатами фінансово-господарської діяльності Держенергонагляду за рік виплачується згідно з положенням про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівниками Держенергонагляду (далі по тексту - Положень).

Тобто, умови, розмір та порядок нарахування і виплати винагороди за підсумками роботи за рік працівникам Держенергонаглядувизначено зазначеними вище Положеннями.

У відповідності до розділу 1 «Загальні положення» Положень виплата винагороди за підсумками роботи за рік провадиться при наявності чистого прибутку, який залишається у розпорядженні ДП «НЕК «Укренерго», за рішенням економічної ради, які направляються на оплату праці і перераховуються Держенергонагляду.

Розділом IV «Розмір винагороди» встановлено, що розмір винагороди кожному працівникові визначається залежно від суми винагороди в цілому по відокремленому підрозділу, коефіцієнту трудового внеску і заробітної плати, розрахованої згідно з розділом ІІІ Положень.

Як встановлено судом, виплата винагороди за підсумком роботи за 2017 рік проводилась за наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 28 грудня 2017 року за №533-к/оп «Про виплату винагороди» за результатами ефективної виробничо-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за 2017 рік, відповідно до якого проведено виплату винагороди працівникам підприємства за фактично відпрацьований час в межах коштів, визначених у додатку до цього наказу. А додатком до наказу визначені для виплати винагороди за підсумками роботи за 2017 рік кошти працівникам інших відокремлених підрозділів, за виключенням працівників Держенергонагляду.

При цьому, обґрунтованого рішення щодо позбавлення працівників Держенергонагляду виплати винагороди за підсумками роботи за рік, та взагалі, будь-яких рішень, у тому числі економічної ради ДП «НЕК «Укренерго», як того вимагають умови Угоди та Колективного договору, відповідачем не приймалось.

Окрім того, іншою підставою для виплати винагороди за підсумками роботи за рік у відповідності до Положень, які є додатками до Угоди та Колективного договору, є наявність чистого прибутку, який залишається у розпорядженні ДП «НЕК «Укренерго». Доказами наявності чистого прибутку, який залишається у розпорядженні ДП «НЕК «Укренерго», слугують звіти про фінансовий стан підприємства, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи, а також дії самого відповідача стосовно виплати зазначеної винагороди працівниками інших відокремлених підрозділів.

Не заслуговують на увагу, як підставні щодо відмови у виплаті винагороди за підсумками роботи за рік, доводи відповідача та третьої особи про перевитрати коштів фонду оплати праці Держенергонаглядом у 2017 році, оскільки: по-перше, ані Угода, ані Колективний договір, ані Положення до них, не ставлять у залежність зазначену вимогу до виплати такої винагороди, а по-друге, Держенергонагляд, у відповідності до Положення про нього, є неприбутковим відокремленим підрозділом, головними завданнями та функціями якого є здійснення державного енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, та джерелом формування його фінансових ресурсів є кошти, які надходять на поточні рахунки згідно з кошторисом від ДП «НЕК «Укренерго».

Водночас, у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Враховуючи наведене, а також відсутність обґрунтованих підстав та відповідних мотивів щодо позбавлення працівників Держенергонагляду, у тому числі позивача, виплати винагороди за підсумками роботи за 2017 рік, суд дійшов висновку стосовно неправомірних дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 цієї винагороди.

Разом з тим, зважаючи на те, що грошові кошти ДП «НЕК «Укренерго» на виплату винагороди за підсумками роботи за рік та одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика виділені Держенергонагляду не були, спільних засідань адміністрації та профспілкового комітету цього відокремленого підрозділу з розгляду зазначених питань не відбулось, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та зобов'язує ДП «НЕК «Укренерго» прийняти рішення про нарахування у розмірі відповідно до умов п. 5.24 Угоди та Положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівникам ДП «НЕК «Укренерго» ОСОБА_2 винагороди за підсумками роботи за 2017 рік та провести її виплату, а також зобов'язує відповідача прийняти рішення про нарахування у розмірі відповідно до умов п. 5.30 Угоди ОСОБА_2 одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика та провести її виплату.

Відповідно до ч. 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що у структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (винагороди за підсумками роботи за рік, премії та заохочувальні виплати), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Разом з тим, судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено у зв'язку з виникненням спору про наявність підстав до виплати винагороди за підсумками роботи за рік та одноразового заохочення до професійного свята, відтак середній заробіток, який підлягає стягненню, розраховується за період з 25 січня 2018 року по день прийняття судом рішення у даній справі, тобто за 294 робочих дня.

При цьому, середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 5 розд. ІV Порядку встановлено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

У відповідності до розрахункових листів за листопад-грудень 2017 року про заробітну плату ОСОБА_2 за вказаний період, середньоденна його заробітна плата, розрахована судом у відповідності до Порядку, складала 630,99 грн.

За період з 25 січня 2018 року по 28 березня 2019 року кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу становить 294 робочий день, тобто середній заробіток за цей час становить 185 511,06 грн. (630,99 х 294).

Відповідно до частини другої статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

За змістом наведеної правової норми, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі його непроведення до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року №161/7003/17 та постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-113цс16 та від 01 квітня 2015 року № 6-41цс15.

Разом із тим, Верховний суд вказав, що при розгляді даної категорії справ необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а також беручи до уваги розмір його заробітної плати, правову природу невиплачених відповідачем сум у розумінні ст. 2 Закону України «Про заробітну плату» саме як заохочувальних виплат, а не основної чи додаткової заробітної плати, істотність цих сум порівняно з середнім заробітком позивача, суд з урахуванням всіх обставин справи вважає, що співмірною сумою відшкодування є сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 4 228,80 (1762 + 1762 + 704,80) грн.

Враховуючи викладене та керуючись стст. 2, 15, 27 Закону України «Про оплату праці», стст. 6, 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», стст. 47, 94, 97, 116, 117 Кодексу Законів про працю України, стст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», про зобов'язання нарахувати та виплатити заохочення і винагороди, стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку, задовольнити частково.

Зобов'язати державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) прийняти рішення про нарахування ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) винагороди за підсумками роботи за 2017 рік у розмірі відповідно до умов п. 5.24 Угодиміж адміністрацією ДП «НЕК «Укренерго» та Радою голів профспілкових органів ДП «НЕК «Укренерго» та Положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівникам ДП «НЕК «Укренерго», та провести її виплату.

Зобов'язати державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) прийняти рішення про нарахування ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) одноразового заохочення до професійного свята - Дня енергетика у розмірі відповідно до умов п. 5.30 Угодиміж адміністрацією ДП «НЕК «Укренерго» та Радою голів профспілкових органів ДП «НЕК «Укренерго», та провести її виплату.

Стягнути з державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 50 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 4 228,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного судового рішення 05.04.2019 року.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА