Провадження № 2/761/1852/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ніколайчук Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення порядку користування легковим автомобілем,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення порядку користування легковим автомобілем.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є донькою від першого шлюбу та спадкоємцем першої черги за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншим спадкоємцем першої черги за законом є відповідачка, яка є дружиною її батька. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.12.2016 року позивачці належить 1/4 частина спадкового майна у вигляді автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , а інші 3/4 частини належать відповідачці. Разом з тим, позивачка зазначає, що під час розгляду цивільної справи № 22-ц/780/4612/17 за її позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною частковою власністю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, їй стало відомо, що її батько ОСОБА_3 придбав вказаний автомобіль за свої особисті кошти, отримані від продажу квартири, а тому він у відповідності до положень ст. 57 СК України був його особистою приватною власністю та повинен успадковуватись між спадкоємцями першої черги в рівних частинах. Таким чином, посилаючись на те, що спірний автомобіль був особистою приватною власністю спадкодавця, позивачка вважає, що він повинен успадковуватись між нею та відповідачкою, як спадкоємцями першої черги, по 1/2 частині, тобто їй, крім вже успадкованої частини, належить ще його 1/4 частина, а тому з метою захисту своїх порушених прав звернулась до суду з даним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення порядку користування легковим автомобілем.

Ухвалою від 10.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 03.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні. Разом з тим через канцелярію суду подала відзив на позов, у якому остання виклала заперечення проти нього.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2016 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О.

Так, відповідно до вказаного свідоцтва позивачці належить 1/4 частина спадкового майна у вигляді автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , а відповідачці - 3/4 частин.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка як на підставу для його задоволення посилається на те, що під час розгляду цивільної справи № 22-ц/780/4612/17 за її позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною частковою власністю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, їй стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_3 придбав спірний автомобіль за свої особисті кошти, отримані від продажу квартири, у зв`язку з чим він у відповідності до положень ст. 57 СК України був його особистою приватною власністю та повинен успадковуватись між спадкоємцями першої черги в рівних частках, а тому вважає, що їй, крім вже успадкованої частини, належить ще 1/4 частина автомобіля.

Разом з тим, судом встановлено, що 08.02.2018 року Шевченківським районним судом м.Києва у цивільній справі № 761/22777/17 ухвалено рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування рухомим майном, а також задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення та визнання права власності на рухоме майно, а саме вирішено припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_3 від 26.12.2016 року, зареєстрованого за № 8-1383, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості припиненої частити в розмірі 129500,00 грн., внесених ОСОБА_2 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м.Києві, відповідно до квитанції № 34 від 01.02.2018 року.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, зі змісту вищевказаного рішення, яке сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», номерний знак НОМЕР_1 , а саме 1/4 частина автомобіля належить ОСОБА_1 , а 3/4 частини ОСОБА_2 .

Тобто рішенням встановлено розмір часток ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в спадковому майні у вигляді спірного автомобіля, розмір компенсації належної ОСОБА_1 частини, а також припинено право власності ОСОБА_1 на її частину автомобіля та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказану частину.

При цьому ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на рухоме майно, не заперечила, а також рішення не оскаржувала, що свідчить про визнання нею встановлених у рішенні обставин у тому числі щодо розміру своєї частки автомобіля, що була їй компенсована.

Крім того, розгляд цивільної справи № 22-ц/780/4612/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною частковою власністю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, під час якого позивачці наче стало відомо про факт придбання спадкодавцем ОСОБА_3 автомобіля за свої особисті кошти, отримані від продажу квартири, тривав ще до ухвалення рішення Шевченківським районним судом м.Києва в цивільній справі № 761/22777/17.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що розмір належних сторонам часток в спадковому майні у вигляді спірного автомобіля вже були встановлені рішенням суду, позивачці було компенсовано її частку та визнано за відповідачкою право власності на неї, при цьому вказане рішення оскаржено сторонами не було та набрало законної сили, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення порядку користування легковим автомобілем.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: