Ухвала

23 травня 2019 року

м. Київ

справа № 308/15129/14-ц

провадження № 61-9693ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна відносно кожної позиції, а саме на: телевізор «Соні» чорного кольору № 4013667 б/к; підставку під телевізор, яка складається з трьох поличок із залізним каркасом; шафу коричневого кольору із скляним фасадом; столик дерев`яний із скляною поверхнею;диван кремового кольору (кутовий); крісло кремового кольору;стільчик дерев`яний з матерчатою оббивкою (10 шт.); статуетку-підставку у вигляді дівчини, що тримає глечик (2 шт.); стереосистему «Yamaha» № 4218635PR в комплекті із саббуфером № Е8SUB та двома колонками «Jamo»; статуетки металічні у вигляді слонів різного розміру (4 шт.); пуфік кремового кольору; штори ламбрекен жовтого кольору б/у (2 шт.); картину із зображенням лісу, автор Слотинський О. , 1996 року; картину із зображенням засніженого лісу Ю. Миха; стіл дерев`яний коричневого кольору; шафу кутова коричневого кольору із скляним фасадом; картину із зображенням тайної вечері з дерев`яною рамкою; духовку «Арістон» (встроєна) в комплекті із газовою плитою «Арістон» (варочна панель); витяжку металеву (білого кольору); холодильник сірого кольору «Nord» (із морозильною камерою) № 10032011; кухонну кутову стінку коричневого кольору у вигляді під дерево, яка складається з 15 частин; пральну машину «Indesit» білого кольору модель 421W; пилосос «LG» червоного кольору 1400W б/к; сейф для зброї чорного кольору; візок столовий світло коричневого кольору; меблеву шафу світло-коричневого кольору, що складається з трьох секцій; кондиціонер «Panasonic» білого кольору; кондиціонер «Panasonic» білого кольору; домофон «Commax», що складається із зовнішнього пристрою та двох внутрішніх пристроїв (з камерою); штори золотистого кольору, що знаходяться в прихожій кімнаті (2 шт.); штори з сходової клітки розміром 1,5х2м.; штори синього кольору (ламбрекен); бар-стойку, що є невід`ємною частиною кухонного кутка; люстру у вигляді птахів в комплекті з двома бра; систему очистки води басейна, що складається з трьох насосів та фільтра для очистки води; прес для віджиму винограду (чавунний); магнітофон «Pionep» (двохкасетний) з двома колонками б/у; газонокосилку FF307 чорно-червоного кольору (електрична); пилесос «SuperTrio» в неробочому стані; автоматику до гаражних воріт «Nice»; газову колонку «Ariston» білого кольору (бойлер); м`яку частину з шкірозамінника, бежевого кольору, яка складається з дивана, крісла та пуфіка; велотренажер «Megnetic» сірого кольору б/в; люстру для більярдного столу зеленого кольору, яка складається з трьох світильників; колонки від музичного центру «Pioner» сірого кольору б/в (2 шт.); столик журнальний під дерево коричневого кольору б/в; автоматику до воріт в`їзних «NIKE»; параболічну антену без тюнера на поверсі; крісло-качалка зеленого кольору; трюмо світлого кольору в комплекті із двома тумбочками, пуфіком та шафою.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області знаходиться зведене виконавче провадження № 34090187, в якому її чоловік ОСОБА_2 є боржником. 15 листопада 2013 року старшим державним виконавцем описане та арештоване майно, яке було визначено державним виконавцем як майно, належне боржнику на праві власності. Вважає, що її як дружину ОСОБА_2 було позбавлено права власності на вказане майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому просила задовольнити позов.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності подружжя на 1/2 частину майна відносно кожної позиції, а саме: телевізор «Соні» чорного кольору № 4013667 б/к; підставку під телевізор, яка складається з трьох поличок із залізним каркасом; шафу коричневого кольору із скляним фасадом; столик дерев`яний із скляною поверхнею;диван кремового кольору (кутовий); крісло кремового кольору;стільчик дерев`яний з матерчатою оббивкою (10 шт.); статуетку-підставку у вигляді дівчини, що тримає глечик (2 шт.); стереосистему «Yamaha» № 4218635PR в комплекті із саббуфером № Е8SUB та двома колонками «Jamo»; статуетки металічні у вигляді слонів різного розміру (4 шт.); пуфік кремового кольору; штори ламбрекен жовтого кольору б/у (2 шт.); картину із зображенням лісу, автор Слотинський О. , 1996 року; картину із зображенням засніженого лісу Ю. Миха; стіл дерев`яний коричневого кольору; шафу кутова коричневого кольору із скляним фасадом; картину із зображенням тайної вечері з дерев`яною рамкою; духовку «Арістон» (встроєна) в комплекті із газовою плитою «Арістон» (варочна панель); витяжку металеву (білого кольору); холодильник сірого кольору «Nord» (із морозильною камерою) № 10032011; кухонну кутову стінку коричневого кольору у вигляді під дерево, яка складається з 15 частин; пральну машину «Indesit» білого кольору модель 421W; пилосос «LG» червоного кольору 1400W б/к; сейф для зброї чорного кольору; візок столовий світло коричневого кольору; меблеву шафу світло-коричневого кольору, що складається з трьох секцій; кондиціонер «Panasonic» білого кольору; кондиціонер «Panasonic» білого кольору; домофон «Commax», що складається із зовнішнього пристрою та двох внутрішніх пристроїв (з камерою); штори золотистого кольору, що знаходяться в прихожій кімнаті (2 шт.); штори з сходової клітки розміром 1,5х2м.; штори синього кольору (ламбрекен); бар-стойку, що є невід`ємною частиною кухонного кутка; люстру у вигляді птахів в комплекті з двома бра; систему очистки води басейна, що складається з трьох насосів та фільтра для очистки води; прес для віджиму винограду (чавунний); магнітофон «Pionep» (двохкасетний) з двома колонками б/у; газонокосилку FF307 чорно-червоного кольору (електрична); пилесос «SuperTrio» в неробочому стані; автоматику до гаражних воріт «Nice»; газову колонку «Ariston» білого кольору (бойлер); м`яку частину з шкірозамінника, бежевого кольору, яка складається з дивана, крісла та пуфіка; велотренажер «Megnetic» сірого кольору б/в; люстру для більярдного столу зеленого кольору, яка складається з трьох світильників; колонки від музичного центру «Pioner» сірого кольору б/в (2 шт.); столик журнальний під дерево коричневого кольору б/в; автоматику до воріт в`їзних «NIKE»; параболічну антену без тюнера на поверсі; крісло-качалка зеленого кольору; трюмо світлого кольору в комплекті із двома тумбочками, пуфіком та шафою.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року і закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом спору у цій справі є визнання права власності на 1/2 частину майна, загальна вартість якого, згідно з експертними оцінками, становить 76 677 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ОСОБА_1 . обґрунтувала тим, що вказана справа має для неї виняткове вагоме значення, оскільки апеляційний суд при вирішенні справи припустився значних порушень норм процесуального та матеріального права, більш ніж через 3 роки безпідставно відкрив апеляційне провадження, проігнорував клопотання про закриття апеляційного провадження, втрутився в режим спільної сумісної власності, що з огляду на норми статей 1 та 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неприпустимим, виніс свавільну постанову, внаслідок якої тепер органи державної виконавчої служби та ОСОБА_4 заберуть з будинку все рухоме майно, яким користуються вона, її чоловік, донька, син, зять та двоє малолітніх дітей, при тому, що за боргом ОСОБА_4 у зведеному виконавчому провадженні, в якому він був стягувачем у 2014 році (на даний час в матеріалах справи взагалі відсутня інформація та документи, чи виконавче провадження взагалі існує та здійснюється), накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1, на частку, належну ОСОБА_2 в товаристві, а всього на суму в десятки мільйонів гривень, тобто на майно, яке за своєї вартістю значно перевищує ціну позову 76 677 грн.

Наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Рішення апеляційного суду ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук