Дата документу 16.04.2019 Справа № 333/3591/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №333/3591/18

Провадження №22-ц/807/1013/19-2

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2

на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2018 року в складі судді Дмитрієвої М.М. про забезпечення позову всправі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

13 грудня 2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (управлінню по Комунарському району) здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Депараменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (управління по Комунарському району) здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь яких осіб у квартирі АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що застосований вид забезпечення позову безпосередньо не пов'язаний із предметом спору, а також не відповідає вимозі співмірності заходу забезпечення позову із заявленими вимогами.

Від інших учасників справи відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що предметом позовної заяви є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 622 355, 29 грн, та відповідачу на праві власності належить квартира, за рахунок якої у разі задоволення позову можливо забезпечити виконання рішення суду. Реєстрація ж у вказаній квартирі третіх осіб, у тому числі неповнолітніх, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними.

Встановлено, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 622 355,29 грн.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.216).

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз'яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власнику майна належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Судом першої інстанції не з'ясовано та з матеріалів справи не вбачається, чи дійсно забезпечення позову у визначений спосіб гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, у порушення вимог ст. 260 ЦПК України відсутнє наведення відповідного обґрунтування щодо співмірності вжитих заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник із заявленими вимогами, не досліджено чи не порушує обраний заявником вид забезпечення позову права інших осіб.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню з направленням питання щодо вжиття заходів забезпечення позову для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2018 року про забезпечення позову у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_4