справа № 462/2766/19
УХВАЛА

26 квітня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства "Сяйво" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості,

в с т а н о в и в :

ЛКП «Cяйво» 25.04.2019 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 1235,24 грн. за період з 01.01.2014 року по 01.04.2019 року.

Пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу випливає, що заборгованість боржників з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.01.2014 року становить 2487,62 грн., а станом на квітень 2019 року становить 1235,24 грн.

З цього вбачається, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за період, що включає суму заборгованості до січня 2014 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства "Сяйво» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості слід відмовити.

Згідно з ч.2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред»явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ЛКП "Сяйво" не повертається.

Керуючись ст.163- 166, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Сяйво» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п»ятнадцяти днів.

Суддя