Справа № 450/2801/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/2564/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
У Х В А Л А

про повернення справи

17 квітня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7 приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу, ОСОБА_8 приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу про визнання незаконними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про задоволення позову чи відмову у такому в частині визнання недійсним та скасування рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №191 від 14.07.2005 року

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2019 року цивільну справу передано на розгляд Львівського апеляційного суду у звязку з тим, що у позовній заяві, яка надійшла до суду першої інстанції 09.11.2015 року (т. 1 а.с. 2 - 8) позивачем, крім іншого, була заявлена така позовна вимога: визнати недійсним та скасувати рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 191 від 14.07. 2005 року. Позивачем неодноразово змінювалися позовні вимоги (збільшувалися чи зменшувалися). Так, 16.02. 2016 року позивачем подано суду заяву в порядку ст. 31 ЦПК України 2004 року (т. 1 а.с. 52 - 55). Зазначена заява була прийнята до розгляду судом в судовому засіданні 18.04. 2016 року (т. 1 а.с. 108). 26.10. 2016 року позивачем подано суду заяву в порядку ст. 31 ЦПК України 2004 року (т. 1 а.с. 179 - 180). Зазначена заява була прийнята до розгляду судом в судовому засіданні 26.10. 2016 року (т. 1 а.с. 184). В цьому випадку до змінених (раніше заявлених) позовних вимог не застосовуються наслідки залишення їх без розгляду чи закриття провадження. Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги, які в подальшому були зміненими самим позивачем, без заявлення стороною самостійного окремого клопотання не підлягають: закриттю провадження в їхній (позовних вимог) частині чи залишення таких вимог без розгляду.

Однак, вказані в ухвалі висновки суду є помилковими.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання заяви під назвою «заява про зміну позовних вимог), крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Як вбачається із вказаної норми закону, слід розрізняти такі можливі процесуальні дії позивача як збільшення або зменшення позовних вимог (що стосується вимог грошових, або майнових, де позивач взмозі збільшувати, або зменшувати грошові вимоги, або майнові, для прикладу зменшити або збільшити розмір необхідних до стягнення коштів, кількість обєктів, що підлягають передачі, тощо), а також можливість відмовитися від позову (повністю, або частково, тобто право на відмову від позову в частині певної вимоги (вимог), або у повному обсязі).

Вказані положення закону більш деталізовані у чинній редакції ст. 49 ЦПК п. 1,2 ч. 2.

Так, згідно п. 1,2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України (в редакції чинні на даний час), позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказане, необхідно розрізняти зменшення розміру позовних вимог та відмову від позову в частині вимог.

Тому, зменшенням розміру позовних вимог слід вважати дію, коли позивач зменшує суму позову, коли ж особа відмовляється від однієї із позовних вимог, - вказане слід вважати відмовою від позову в цій частині вимоги, проханням не розглядати з іншими процесуальними наслідками.

13 січня 2016 року ОСОБА_2 подано до суду заяву під назвою «заява про зміну позовних вимог» у якій вона просить вилучити вимогу із позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №191 від 14.07.2005 року.

Відтак, вказану заяву ОСОБА_2 під назвою «заява про зміну позовних вимог», не можна вважати заявою про зміну позовних вимог (зміною предмету чи підстав позову), а також не слід вважати і заявою про зменшення позовних вимог, а таку слід вважати заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог, чи відмови від частини позовних вимог, що суду першої інстанції слід було зясувати.

Тому, судом помилково протлумачено вказані норми закону і по суті не вирішено питання про ухвалення додаткового рішення чи відповідно закриття провадження чи залишення без розгляду позовної заяви в частині вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №191 від 14.07.2005 року

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи те, що судом не виконано вимоги ухвали Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року та не вирішено вимоги позову в частині вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №191 від 14.07.2005 року, справу слід повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про задоволення позову чи відмову у такому у цій частині вимоги.

Також, суду слід звернути увагу на те, що неодноразове повернення справи до суду першої інстанції для усунення недоліків, що унеможливлюють проведення апеляційного розгляду справи, - призводить до затягування розгляду справи та може призвести до порушення розумних строків розгляду справи з відповідними наслідками.

Керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, -

у х в а л и в :

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7 приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу, ОСОБА_8 приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу про визнання незаконними та скасування рішень повернути до Пустомитівського районного суду Львівської області для вирішення питання належне оформлення справи та вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, що повинно бути вирішене протягом місяця з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Суддя: Я.А. Левик