Дата документу 06.02.2019
Справа № 501/2012/18
28 січня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом представника ОСОБА_1
відповідача: ОСОБА_2
предмет та підстави позову: про визнання Угоди такою, що укладена не в інтересах сім'ї, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна
учасники справи в судове засідання не з'явились,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1. 23 липня 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про визнання Угоди такою, що укладена не в інтересах сім'ї, визнання права власності (а.с.5-12), в якому просив суд:
- визнати Угоду про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, укладеному між обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - недійсною;
- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 40043348 від 07.03.2018 року;
- визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1;
- стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір.
2. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08 червня 2013 року перебувають у шлюбі. В травні 2017 року позивачем та відповідачем вирішено інвестувати кошти в будівництво однокімнатної квартири житлово-будівельного комплексу «Кольоровий бульвар», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача вказує в позові, що 22 травня 2017 року відповідач ОСОБА_2 уклав з обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар» Персональний меморандум асоційованого члена №2/1/7/31, відповідно до якого відповідач прийняв пайову участь в будівництві комплексу житлових будинків, розташованих на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_3) за адресою: 14 мікрорайон з метою подальшого отримання у власність однокімнатної квартири №31 (загальною площею 37,2 кв.м.) на 7 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2, зробивши пайовий внесок, який здійснювався шляхом передачі відповідачем у власність ОК «Кольоровий бульвар» майна у вигляді віконних конструкцій на суму 606 583,20 грн., що еквівалентно 23 064 доларів США.
Представник позивача зазначає в позові, що з грудня 2017 року позивач та відповідач ОСОБА_2 разом не проживають, припинення шлюбних відносин між ними вирішуються в судовому порядку.
На запит представника позивача 12 червня 2018 року обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» надав копії документів, Угоди про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, відповідно до якої відповідач всі свої права та обов'язки за укладеним Персональним меморандумом асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року передав своїй матері ОСОБА_3.
02 березня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 внесено запис про право власності за №25176310, відповідно до якого ОСОБА_3 є власником спірної квартири.
Представник стверджує в позові, що відповідач, діючи в інтересах сім'ї та проти її інтересів разом з другим відповідачем позбавив прав позивача на право спільного сумісного майна. У зв'язку з цим представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
3. Представник ОСОБА_1 25.10.2018 року звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову до ОСОБА_2 про визнання Угоди такою, що укладена не в інтересах сім'ї, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна (а.с.99-105) та просить суд:
- визнати Угоду про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, укладену між Обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такою, що укладена не в інтересах сім'ї;
- розподілити цінне спірне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рівні частки по 1/2 кожному;
- стягнути компенсацію з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/2 (одна друга) вартості квартири №31, яка розташована в буд.АДРЕСА_2 в сумі 303 291,60 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 499,72 грн.
Дану заяву мотивує тим, що відповідач дізнавшись про наявність такого позову в суді зі сторони позивача та відмову суду у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, здійснив продаж спірної квартири третій особі - ОСОБА_5, що відбулось 08.09.2018 року. У подальшому 13.09.2018 року ОСОБА_5 за договором іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя здійснила обтяження даної квартири на користь іпотекодержателя - ОСОБА_6
4. Відповідачі відзиву на позов не надали, були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
5. Представник ОСОБА_1 13.11.2018 року надав до суду заяви про залишення без розгляду вимог за первісним позовом (а.с.131, 169-170) та просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача по справі.
6. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2019 року позовну заяву представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний реєстратор комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» ОСОБА_4 про визнання Угоди недійсною та визнання права власності на 1/2 частини квартири від 23.07.2018 року - залишено без розгляду.
8. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст.128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з'явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
10. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08 червня 2013 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.16).
11. Згідно копії ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 21.02.2018 року вбачається, що в провадженні даного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.17).
12. ОСОБА_2 22 травня 2017 року уклав з обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар» Персональний меморандум асоційованого члена №2/1/7/31, відповідно до якого відповідач прийняв пайову участь в будівництві комплексу житлових будинків, розташованих на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_3) за адресою: 14 мікрорайон з метою подальшого отримання у власність однокімнатної квартири №31 (загальною площею 37,2 кв.м.) на 7 поверсі житлового будинку АДРЕСА_2, зробивши пайовий внесок, який здійснювався шляхом передачі відповідачем у власність ОК «Кольоровий бульвар» майна у вигляді віконних конструкцій на суму 606 583,20 грн., що еквівалентно 23 064 доларів США (а.с.21-25).
13. На запит представника позивача - адвоката Можаєва М.О. від 21 травня 2018 року (а.с.18), обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» 12 червня 2018 року надав копії документів, в тому числі Угоди про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, відповідно до якої відповідач всі свої права та обов'язки за укладеним Персональним меморандумом асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року передав своїй матері ОСОБА_3 (а.с.27).
14. 02 березня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 внесено запис про право власності за №25176310, відповідно до якого ОСОБА_3 є власником спірної квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.32-36).
15. На підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2018 року ОСОБА_3 здійснила продаж спірної квартири третій особі - ОСОБА_5, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.106-107).
16. 13.09.2018 року ОСОБА_5 за договором іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя здійснила обтяження даної квартири на користь іпотекодержателя - ОСОБА_8, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.107-108).
V. Оцінка Суду.
17. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.
Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.
18. Стаття 57 СК України дає визначення майна, яке належить до особистої приватної власності кожного з подружжя, зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
19. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
20. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. У разі неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України).
Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:
1) час набуття такого майна;
2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);
3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
21. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.
22. Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.
23. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, та підтверджений Верховним Судом в постанові від 18.06.2018 № 711/5108/17.
Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
24. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
25. Отже, з урахуванням вищезазначеного суд доходить до висновку, що спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а Угода про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, укладена між Обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такою є такою, що укладена не в інтересах сім'ї.
26. З урахуванням вищенаведеного, квартира підлягає поділу між сторонам в рівних частках, а так як спірне нерухоме майно перебуває у власності третьої особи та кошти від відчуження квартири позивач не отримувала, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина спільних сумісних коштів, витрачених на придбання спірного майна, яка складає 303 291,60 грн. (1/2 частина вартості квартири за договором Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року 606583,20 грн.).
27. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для задоволення позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
28. Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
29. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
30. Зокрема, згідно квитанцій №№540, 494, 450, 438, 393 (а.с.1-4, 47) позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду та заяви про забезпечення позову сплачено 5 499,72 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позов представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання Угоди такою, що укладена не в інтересах сім'ї, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна - задовольнити повністю.
2. Визнати Угоду про переоформлення Персонального меморандуму асоційованого члена №2/1/7/31 від 22 травня 2017 року, укладену між Обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такою, що укладена не в інтересах сім'ї.
3. Розподілити цінне спірне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рівні частки по 1/2 кожному.
4. Стягнути компенсацію з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у розмірі 1/2 (одна друга) вартості квартири АДРЕСА_1 в сумі 303 291,60 грн.
5. Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 5 499,72 грн.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
11. Повний текст рішення складено 06 лютого 2019 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області М.І.Петрюченко