Справа № 333/2875/19
Провадження № 6/333/105/19
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Здановської К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ружанської Марини Миколаївни про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ружанської М.М. про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Комунарському ВДВС перебуває виконавче провадження № 57753861 з виконання виконавчого листа № 333/4947/16-ц, виданого 21 березня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 162 509, 51 грн.

При перевірці майнового стану боржника ОСОБА_1 державним виконавцем було встановлено, що 22 жовтня 1996 року між ОСОБА_1 та Запорізькою ОСОБА_3 нерухомості був укладений договір купівлі продажу кв. АДРЕСА_1 , проте через не оформлення документів належним чином, відомості не були внесені до Реєстру речових прав на нерухоме майно. На вказану квартиру у подальшому державним виконавцем було накладено арешт.

03 січня 2019 року та 24 квітня 2019 року при виході державного виконавця за адресою боржника двері ніхто не відчинив, за наслідками чого державним виконавцем були складені акти.

Враховуючи, що рішення суду протягом тривалого часу не виконується, боржником не вчинено будь яких дій, направлених на виконання рішення суду, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки суду не відомі.

У зв`язку із неявкою державного виконавця, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно зі ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язазний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

На примусовому виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57753861 з виконання виконавчого листа №333/4947/16-ц, виданого 21 березня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 162 509, 51 грн.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Запорізького міжміського БТІ, 22 жовтня 1996 року між ОСОБА_1 та Запорізькою ОСОБА_3 нерухомості був укладений договір купівлі продажу кв. АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 03 травня 2019 року на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

10 грудня 2018 року, 03 січня 2019 року державним виконавцем були здійснені виклики боржника ОСОБА_1 .

За наслідками виходу державного виконавця за місцем мешкання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , були складені акти від 03 січня 2019 року та від 24 квітня 2019 року, в яких вказано, що двері ніхто не відчинив, державним виконавцем були залишені виклики боржника.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Враховуючи зазначені положення про недоторканість житла, на думку суду, примусове проникнення до житла боржника при проведенні виконавчих дій є крайнім заходом, спрямованим на своєчасне виконання судового рішення, за наявності достатніх доказів, які свідчать, що всі можливості щодо здійснення виконавчих дій в площині Закону України «Про виконавче провадження» вичерпано і боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Матеріали справи не містять належних доказів які б підтверджували те, що у квартирі, до якої державний виконавець просить надати дозвіл про примусове проникнення до житла, наявне майно боржника ОСОБА_5 , окрім цього, акти державного виконавця про те, що двері ніхто не відчинив, не можуть свідчити про відсутність добровільного дозволу боржника на входження державного виконавця до квартири, оскільки фіксують окремі дії.

Враховуючи викладене, що у своєму поданні державний виконавець просить суд обмежити право боржника, гарантоване Конституцією України, суд не вбачає достатніх підстав для надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 354, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ружанської Марини Миколаївни про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, - відмовити.

Копію ухвали надіслати державному виконавцю Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя М.М. Дмитрієва