КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4734/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Журби С.О., Таргоній Д.О.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у складі судді Колесника О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ", третя особа: Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант" Бойко Олег Миколайович, про визнання правочину щодо звернення стягнення на предмет іпотеки недійсним, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ", третя особа: Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант" Бойко О.М. про визнання правочину щодо звернення стягнення на предмет іпотеки недійсним.

Одночасно із зазначеним позовом, позивачка звернулася із заявою про забезпечення позову, в якій просила: заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об'єкта нерухомості: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого 000) та її відчуження; заборонити TOB «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого 000), а також без дозволу ОСОБА_2 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 18.12.2006 року між ЗАТ "Міжнародний Іпотечний Банк", правонаступником якого є ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2.06120953.

З метою забезпечення виконання умов договору, позивачкою укладено з банком договір іпотеки від 18.12.2006 року, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю.

Зазначала, що 14.03.2018 року між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ" укладено договір відступлення прав вимоги та договір №108К про відступлення прав вимоги за договором про іпотечний кредит №2.06120953 від 18.12.2006 року.

Рішенням державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант" Бойка О.М. від 02.08.2018 року квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано на праві власності за ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ".

Позивачка вважала, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до порушення її права власності, а також права користування, володіння зазначеною квартирою та проживання у ній.

Крім того, відсутність вказаного забезпечення та можливе вчинення нової реєстраційної дії або відчуження майна на корить нового набувача унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та прийняття постанови про забезпечення позову.

Скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції робить неможливим досягнення мети позову, а саме, захист права позивачки від незаконних вимог ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», реалізованих зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на квартиру та захист права власності і користування позивача зазначеною квартирою.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відмовляючи в задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що описані в заяві про забезпечення позову обставини не є підставами для застосування такого виду забезпечення позову.

Такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 18.12.2006 року між ЗАТ "Міжнародний Іпотечний Банк", правонаступником якого є ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2.06120953.

З метою забезпечення виконання умов договору позивачкою укладено з банком договір іпотеки від 18.12.2006 року, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю.

14 березня 2018 року між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ" укладено договір відступлення прав вимоги та договір №108К про відступлення прав вимоги за договором про іпотечний кредит №2.06120953 від 18.12.2006 року.

Рішенням державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант" Бойка О.М. від 02.08.2018 року квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано на праві власності за ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи вищенаведене, суд вважав, що описані в заяві про забезпечення позову обставини не є підставами для застосування такого виду забезпечення позову.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивачкою обґрунтовано необхідність забезпечення позову про визнання недійсним правочину з посиланням на суттєве порушення вимог чинного законодавства ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ».

Відсутність забезпечення позову може призвести до порушення прав власності та права користування позивачки, а тому позивачка не зможе поновити свої права шляхом подання позову про визнання недійсним правочину ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на квартиру, та у разі відчуження чи передачі вказаної квартири до іпотеки чи в оренду необхідно буде звертатися до суду з ще одним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння чи усунення перешкод у користуванні квартирою.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що бездіяльність суду першої інстанції робить неможливим досягнення мети позову, а саме, захист її права від незаконних вимог ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», реалізованих зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на квартиру та захист права власності і користування позивачкою зазначеною квартирою.

Позивачкою зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову, про які вона просила, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів як позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, та на підставі вказаної заяви про забезпечення позову судом першої інстанції постановлено необгрунтовану ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

Крім того, метою подання позову, а саме, не допущення порушення прав шляхом визнання недійсним правочину ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на квартиру неможливо буде досягнути, так як внаслідок відсутності вказаного забезпечення позивачки вже позбавлено права власності на її майно та може позбавлено її права користування, і тому їй необхідно буде звертатися до суду ще з одним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, що ставить під сумнів ефективність звернення з вказаним позовом та подальшу можливість виконання рішення на його підставі.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року слід скасувати, а заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити і заборонити ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» без дозволу ОСОБА_2 вселяти інших осіб до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами та арешту на вказану квартиру, а також шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири.

Також слід стягнути з ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1235 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати і прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» () виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» без дозволу ОСОБА_2 вселяти інших осіб до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами та арешту на вказану квартиру, а також шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1235 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційноїінстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: