ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4265/19 Справа № 212/9543/18 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/9543/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2019 року, яка постановлена суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 518-пк-2007 від 05.09.2007 року та за договорами поруки № 518/1-пп-2007 від 05.09.2007 року, № 518-пп-2007 від 05.09.2007 року, та за зустрічною позоною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання кредитного договору недійним.

06 грудня 2018 року треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою, яку було уточнено 04.02.2019 року, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Торговий дім «Златінвест», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про спори що виникли із договорів позики, із договорів відступлення права вимоги частини боргу, про відшкодування витрат на інформаційне забезпечення позовного провадження, про визнання недійсними правочинів, про виконання обовязків поручителя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2019 року у прийнятті зазначеної позовної заяви відмовлено та повернуто матеріали позову з додатками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, вважає, що суд вирішив питання про відмову у прийнятті його позову до провадження неправомірно, без посилання на думку позивача і на зустрічну позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожен окремо, зазначають, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена в п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у прийнятті позову третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Торговий дім «Златінвест», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про спори що виникли із договорів позики, із договорів відступлення права вимоги частини боргу, про відшкодування витрат на інформаційне забезпечення позовного провадження, про визнання недійсними правочинів, про виконання обовязків поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що спільний розгляд первісного позову і позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, призведе до затягування судового процесу, а тому прийняття позову до провадження є недоцільним.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 рокуЄвропейський суд з прав людини зазначив, що кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно до ч. 1 ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Згідно статті 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Згідно статті 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

З наведених правових норм слідує, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, може бути прийнята судом до розгляду у справі, у якій відкрито провадження, виключно у випадку коди цей позов взаємоповязаний із первісним позовом та спільний їх розгляд є доцільним, а також при поданні такого позову до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та саме ці обставини підлягають вирішенню судом першої інстанції для вирішення питання щодо наявності правових підстав для прийнятті такого позову до провадження і обєднання його із первинним позовом.

Натомість, суд першої інстанції вказаним обставинам не дав жодної оцінки, відмовивши у прийнятті позову третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору, виключно з тих підстав, що це, на думку суду, призведе до затягування розгляду справи.

Оскільки питання про взаємоповязаність позову третіх осіб із первісним позовом та доцільності їх спільного розгляду, як і питання дотримання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 процесуальних строків, встановлених статтею ст.52 ЦПК України для вступу у справу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, не було предметом судового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів теж позбавлена можливості надати належну та обєктивну оцінку цим обставинам, оскільки,згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції.

Отже, з встановлених судом апеляційної інстанції обставин слідує, що судом першої інстанції було порушено право третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2019 рокускасувати та направити матеріал за позовом третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Златінвест», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про спори що виникли із договорів позики, із договорів відступлення права вимоги частини боргу, про відшкодування витрат на інформаційне забезпечення позовного провадження, про визнання недійсними правочинів, про виконання обовязків поручителядо Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: