Справа № 610/869/19
Провадження № 2/610/424/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.05.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого- судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/869/19 (пр. № 2/610/424/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на його користь аліментів на час навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач є його батьком. Позивач навчається на денному відділенні у Харківському національному економічному університеті імені ОСОБА_3, із контрактною формою навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково. Надав суду копію свідоцтва про шлюб та про народження другої дитини.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ВЛ № 157424, виданого 21.03.2001 року Пришибською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 5).

Як убачається з довідки № 1588/051 від 06.03.2019 року, виданої Харківським національним економічним університетом імені ОСОБА_3, ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денного відділення зазначеного навчального закладу, факультету економіки і права (а.с. 9).

Навчання здійснюється на платній основі, строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг №2018.06.051.010.6.01.001 від 13.08.2018 року, укладеного між Харківським національним економічним університетом імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (матірю) для ОСОБА_1 (а.с. 10).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що шлюб між його батьками було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.10.2012 року, на підтвердження чого надав копію вказаного судового рішення (а.с. 4).

У зв'язку з навчанням на денній формі позивач не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( п. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч. 3ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, яким вони проживають.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається.

Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на період його навчання, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач. При цьому суд виходить з того, що відповідач має малолітню доньку від другого шлюбу ОСОБА_5, 30.11.2016р.н. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць.

Внаслідок часткового задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 61003, м. Харків, вул.Клочківська буд.216А, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул.Нижньо-Садова буд.52, рнокпп НОМЕР_2.

Суддя В.М. Тімонова