У Х В А Л А

"24" вересня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/306/19

провадження № 2ві/755/69/19

суддя Дніпровського районного суду Галаган В.І., розглянувши заяву відповідачів про відвід головуючої судді Марфіної Н.В. у цивільній справі за заявою відповідачів про перегляд заочного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідачів про відвід головуючого судді Марфіної М.В. із посиланням на порушення норм процесуального та матеріального права при постановленні заочного рішення суду, зазначенням про те, що рішення є незаконним та упередженим. Відповідачі зазначають, що не довіряють судді Марфіній Н.В., вважають заочне рішення суду злочинною схемою, проплаченою домовленістю у зв`язку зі змовою із позивачем. Також відповідачі вказують, що всупереч зазначення у рішенні суду про те, що відзив на позовну заяву не подавався, такий відзив було подано до суду, а справа розглянута 27.08.2019 року, натомість засідання у справі відбувалось 23.08.2019 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року заяву відповідачів про відвід головуючого судді Марфіної Н.В. визнано необґрунтованою та передано вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 вересня 2019 року вирішення питання про відвід передано судді Галагану В.І.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Відповідно до ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказуванню. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Отже, за умовами ч. 5 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення відповідачів із заявою про відвід, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні заяви, оскільки заявниками не зазначено у чому саме полягає упередженість судді при розгляді справи, які дії судді не відповідають нормам закону та якого саме закону під час розгляду суддею справи, ураховуючи, що встановлення порушення судом норм матеріального та процесуального права належить до компетенції судів апеляційної та касаційної інстанції, а постановлення ухвал суду під час судового розгляду справи, визначення його порядку задля об`єктивності судового процесу, ухвалення заочного рішення суду не є встановленою законом підставою для відводу судді, оскільки сторони наділено процесуальним правом оскарження рішення суду, ухвал суду окремо від судового рішення та/або правом подачі заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, шляхом включення таких заперечень до апеляційної скарги на судове рішення, при цьому сприяння суду мирному вирішенню правового конфлікту є фундаментальним принципом здійснення правосуддя в межах діючого національного законодавства.

Таким чином, підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб`єктивною оцінкою заявників та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

З огляду на вищевикладене, заява відповідачів про відвід головуючого судді Марфіної Н.В., подана в межах розгляду цивільної справи за заявою відповідачів про перегляд заочного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом,- є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Задля сприяння дотримання законодавчо встановленого процесуального порядку та строків розгляду справи, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам передбачений ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідачів про відвід головуючого судді Марфіної Н.В., поданої в межах розгляду цивільної справи за заявою відповідачів про перегляд заочного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом,- відмовити.

Справу № 755/306/19 за заявою відповідачів про перегляд заочного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом,- передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган