ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/8880/18 Головуючий суддя І інстанції Ніколаєнко І. В.
Провадження № 22-ц/818/1977/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, пов'язані із застосуванням Закону України "Про захист прав споживачів"
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на рішення Київського районного суду м. Харків від 16 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Ніколаєнко І.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про здійснення перерахунку,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, який в ході підготовчого судового засідання уточнила, та просила визнати дії відповідачів по нарахуванню боргу по особовому рахунку НОМЕР_1 - протиправними. Визнати дії відповідачів, такими, що спрямовані на отримання неправомірної вигоди. Захистити права позивача, як споживача послуг газопостачання, від протиправних дій відповідачів, які полягають в незаконному нарахуванні боргу за не спожитий газ. Визнати борг в розмірі 1683,81 грн. по особовому рахунку НОМЕР_1, відповідно до рахунку-квитанції від 13.12.2017 року та сайтів «104» та «Приват24», виставленого відповідачами - недійсним. Зобов'язати відповідачів усунути відомості про борг з особовому рахунку НОМЕР_1 та сайтів «104» та «Приват24» протягом трьох днів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. Вказане житлове приміщення було підключено до системи газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 на її ім'я відповідачами. Зазначила, що в даному житловому приміщенні проживає одна, послуги з газопостачання оплачує самостійно через електронний сервіс «ПриватБанк24» з особистого кредитного рахунку. Заборгованість за послуги газопостачання були відсутні. Проте, 31.08.2017 ПАТ «Харківміськгаз» було здійснено відключення користувача по особовому рахунку № НОМЕР_1 від газопостачання, у зв'язку з чим останні показання лічильника газу №4 склали 5637 м.куб. Вказала, що у зв'язку з відключенням газу, газопостачання не здійснюється з 01.09.2017. Разом з тим, 09.12.2017 відповідачами їй було нараховано заборгованість за спожитий газ по особовому рахунку НОМЕР_1 в обсязі 242 м.куб. на загальну суму 1683,81 грн. Послалась на те, що 13.12.2017 відповідачами їй було рекомендовано здійснити передплату за 323,28 м.куб. газу на майбутній період на загальну суму 2249,35 грн. Загальна сума до сплати склала 3933,16 грн. Вказаний розмір заборгованості був відображений на сайті «104» та «Приват24». З приводу незаконно нарахованої заборгованості позивач особисто зверталась в Центр регіональної газової компанії, де їй відмовили в наданні інформації, посилаючись на те, що вказані питання належать до компетенції ТОВ «Харківгаз Збут» та ПАТ «Харківміськгаз». Станом на 12.04.2018 відповідачі самостійно зменшили суму заборгованості по особовому рахунку позивача з 3933,16 грн. до 1683,81 грн. вимагаючи оплати суми заборгованості. На час звернення з позовом до суду газопостачання в будинку № 24-2 по вул. Кольцовська в м. Харкові відсутнє. У зв'язку з чим вважала, що, беручи до уваги відсутність газопостачання по вищевказаному адресу, заборгованість нарахована відповідачами, є незаконною, оскільки сума боргу нарахована вже після відключення домоволодіння від газопостачання, з урахуванням того, що на дату цього відключення заборгованість за послуги газопостачання була відсутня. Вказала, що відповідачі порушили її права споживача шляхом нарахування необґрунтованої заборгованості та відображення відповідної інформації на сайтах «104» та «Приват24». Вказаними діями, відповідачі порушують її права споживача, в результаті чого вона вимушена звертатись до суду для їх захисту. Посилається на те, що вказане порушення полягає в виставленні їй, як споживачу послуг, за умови не користування нею послугою, заборгованості, а також в небажанні відповідачів вирішити вказане питання в порядку досудового врегулювання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2018 справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник, у вступному слові позовні вимоги, в обсязі уточненого позову, підтримали, та просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що виставленням боргу, за умови відключення позивача від газопостачання, та відсутності заборгованості на момент відключення, а також тривалим не врегулюванням вказаного питання протягом семи місяців, було порушено права позивача, як споживача послуг.

Представник відповідача ТОВ «Харківгаз Збут» у вступному слові позов не визнала, в його задоволенні просила відмовити. Відповідно до вперше поданого до суду відзиву на позовні вимоги посилалась на те, що ТОВ «Харківгаз Збут» забезпечує природним газом населення м. Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об'єктів споживачів житлових будинків. Зазначає про те, що за адресою позивача: АДРЕСА_1, відкрито особовий рахунок НОМЕР_1. За вказаним особовим рахунком існує заборгованість у сумі 1683,81 грн. Дані про обсяги поставленого природного газу у кількості 242 м.куб. надані оператором ГРМ, відповідно до яких були здійснені нарахування в розмірі 1683,81 грн. Відповідно до відзиву на уточнений позов, посилається на те, що усі відомості про обсяги спожитого природного газу споживачем ТОВ «Харківгаз Збут» отримує від оператора ГРМ (ПАТ «Харківміськгаз»). На даний час заборгованість по особовому рахунку відсутня, у зв'язку з чим, предмет спору відсутній.

Представник відповідача ПАТ «Харківміськгаз» у вступному слові позов не визнала, в його задоволенні просила відмовити. Відповідно до вперше поданого до суду відзиву на позовні вимоги посилалась на те, що законом та договором між сторонами не передбачено такого способу захисту права як визнання боргу недійсним. Таким чином, усі доводи, які відображені в позовній заяві, можуть бути використані лише в разі пред'явлення до неї позову про стягнення певної суми. Зазначає про те, що з 01.07.2015 гарантованим постачальником природного газу для побутових споживачів м. Харкова призначено ТОВ «Харківгаз Збут». Газорозподільним підприємством є ПАТ «Харківміськгаз». Сума боргу в розмірі 1683,81 грн. рахується як борг перед ТОВ «Харківгаз Збут», що зафіксовано в відповідних квитанціях. Відповідно до відзиву на уточнений позов, посилалась на те, що сума боргу в розмірі 1683,81 грн., яка рахувалась як борг перед ТОВ «Харківгаз Збут», була відображена по особовому рахунку в результаті технічних неполадок в комп'ютерній системі, що не може розцінюватись як протиправність дій з боку відповідачів, оскільки-причинно-наслідковий зв'язок між діями та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братись до уваги. Об'єктивний причинний зв'язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об'єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв'язку означає, що шкода заподіяна не діями відповідача, а викликана якимись іншими обставинами.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про здійснення перерахунку.

Визнано дії відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» по нарахуванню заборгованості в розмірі 1638,81 грн. за обсяг газу в розмірі 242 м.куб. за період з листопада 2017 року по червень 2018 року - такими, що порушують права споживача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. по 352,40 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Харківміськгаз» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Харківміськгаз» не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу на території міста Харкова та Харківської області, є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії, є оператором газорозподільної мережі. Вказано, що з огляду на те, що станом на 30.06.2018 за особовим рахунком позивача заборгованість не обліковувалась, то взагалі відсутній предмет спору. Зазначено, відображення заборгованості по рахунку позивача відбулась в результаті технічних неполадок в комп'ютерній системі, що не може розцінюватись як протиправність дій з боку відповідача.

ОСОБА_4 суду було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить останню залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Послалась на те, що ПАТ «Харківміськгаз» не було доведено належними доказами наявність технічних неполадок в комп'ютерній системі, що зумовило відображення заборгованості за її особовим рахунком. Вказала, що посилання відповідачем на нормативно-правові акти, що регулюють їх діяльність не має відношення до справи. Зазначила, що відповідачами обліковувалась заборгованість за газ по домоволодінню, яке було відключене від газопостачання.

Правом на апеляційне оскарження також скористалось ТОВ «Харківгаз Збут», яке в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не заявляла такої позовної вимоги як визнання дій відповідачів такими, що порушують її права як споживача, суд першої інстанції самостійно визначив, які права позивача були порушені. Послались на те, що відповідачі не підпорядковані один одному та виконують різні ліцензійні функції з 01.07.2015 - ТОВ «Харківгаз Збут» має ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу, тоді як ПАТ «Харківміськгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу. Вказано, що ТОВ «Харківгаз Збут» отримує усі відомості про обсяги спожитого газу споживачами від ПАТ «Харківміськгаз», таким чином відсутня вина ТОВ «Харківгаз Збут» у обліку за особовим рахунком позивача заборгованості за газопостачання.

ОСОБА_4 суду було надано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Харківгаз Збут», в якому вона просить останню залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Послалась на те, що ТОВ «Харківгаз Збут» було повідомлено споживачем про наявність безпідставно обліковуваного боргу за її особовим рахунком, проте відповідач самоусунувся від вирішення даного питання, переадресувавши звернення позивача ПАТ «Харківміськгаз». Вказала, що квитанції про наявність у неї боргу, що були направлені позивачу ТОВ «Харківгаз Збут» були спрямовані на отримання неправомірної вигоди, оскільки її домоволодіння відключене від газопостачання та не споживає вказані послуги. Зазначила, що на час пред'явлення позову за її рахунком обліковувалась заборгованість, що порушує її права.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2010, справа № 2-2252/10/15, визнано за ОСОБА_4 право постійного проживання з наданням житловою площі у житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Кольцовській, 24, в м. Харкові.

Відповідно до акту про відключення газу ПАТ «Харківміськгаз» від 31.08.2017 відключено газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_1, через порушення ПБСГ, показання лічильника - 05637.

Актом обстеження системи газопостачання житлового будинку (квартири) ПАТ «Харківміськгаз» від 16.09.2017 за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_1, встановлено, що побутовий лічильник газу №, показання - 05637,54. Зазначено про те, що під час огляду встановлено, що на стояку вводу газопровід роз'єднаний з демонтажем фланця та встановленням заглушки після запірного клапану, опломбований пломбою свинцевий відбиток не читаєм. На стояку вводу запірний клапан в закритому стані, обмотаний плівкою, опломбовано пломбою - 28027977.

З наданих позивачем копій квитанції ТОВ «Харківгаз Збут» за вересень та жовтень 2017 року по особовому рахунку НОМЕР_1, - вбачається, що показання лічильника 5637 м.куб., об'єм спожитого газу дорівнює - 0, заборгованість відсутня.

З наданої позивачем роздруківки з сайту «104» вбачається, що станом на 09.12.2017 відображено заборгованість в розмірі 1683.81 грн.

Крім того, відповідно до копії квитанції ТОВ «Харківгаз Збут» за листопад 2017 року по особовому рахунку НОМЕР_1 від 13.12.2017, - вбачається, що показання лічильника 5879 м.куб., об'єм спожитого газу дорівнює - 242 м.куб., заборгованість 1683,81 грн. Рекомендований платіж до сплати за грудень 2017 року - 2249,35 грн., до сплати зазначено - 3933,16 грн.

З наданої позивачем роздруківки з сайту «104» вбачається, що станом на 13.12.2017 відображено заборгованість в розмірі 3933,16 грн.

Відповідно до копії квитанції ТОВ «Харківгаз Збут» за квітень та березень 2018 року по особовому рахунку НОМЕР_1, - вбачається, що показання лічильника 5879 м.куб., заборгованість 1683,81 грн., до сплати зазначено - 1683,81 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач неодноразово зверталась через особистий кабінет споживача на сайті «104», а також особисто, з проханням вирішити питання про нарахування їй заборгованості за спожитий газ, на підтвердження чого позивачем надано до суду роздруківки відповідних сторінок з сайту «104» електронного кабінету користувача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 03.06.2018 звернулась до ТОВ «Харківгаз Збут» з заявою про врегулювання питання існування заборгованості в розмірі 1683,81 грн. за спожитий газ об'ємом 242 м.куб.

Відповідно до листа ТОВ «Харківгаз Збут» від 07.06.2018 за №Крх07-Си-6108-0618 вбачається, що вказане звернення позивача направлено за належністю до ПАТ «Харківміськгаз».

З наданої до суду представником ПАТ «Харківміськгаз» роздруківки викопіювання даних по особовому рахунку НОМЕР_1 вбачається, що за вересень та жовтень 2017 року об'єм спожитого газу дорівнює - 0, показання лічильника - 5637,00 м.куб. В листопаді 2017 року спожитого газу відображено - 242,0 м.куб., показання лічильника - 5879,00 м.куб. У зв'язку з чим, по особовому рахунку НОМЕР_1 з листопада 2017 року по червень 2018 року відображено заборгованість в розмірі 1683,81 грн. Вбачається, що в червні 2018 року здійснено перерахунок, та заборгованість по особовому рахунку відсутня.

Відповідно до довідки ПАТ «Харківміськгаз» станом на 30.06.2018 по особовому рахунку НОМЕР_1 відсутня заборгованість.

Відповідно до акту звірки нарахувань ТОВ «Харківгаз Збут» по особовому рахунку НОМЕР_1 станом на 30.09.2018 вбачається, що протягом листопада 2017 року по червень 2018 рахується заборгованість в розмірі 1683,81 грн. за спожитий об'єм газу - 242 м.куб.

В ході судового розгляду судом встановлено, що на момент звернення до суду з вказаним позовом та до червня 2018 року по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 була відображена заборгованість в розмірі 1683,81 грн. за спожитий газ об'ємом 242 м.куб.

Разом з тим, на підставі наданих позивачем доказів, а саме акту про відключення від системи газопостачання від 31.08.2017 та акту обстеження від 16.09.2017 вбачається, що позивач з 31.08.2017 відключена від газопостачання, зафіксоване показання лічильника газу - 5637 м.куб. Вказана обставина відповідачами не заперечувалась.

Не зважаючи на те, що позивач була відключена від газопостачання, послугами споживання газу не користувалась, 09.12.2017 їй було нараховано обсяг спожитого природного газу 242 м.куб., та виникла заборгованість в розмірі 1683,81 грн.

Задовольняючи частково вимоги позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права позивача порушені в частині нарахування заборгованості розмірі в 1683,81 грн. за об'єм газу 242 м.куб., який фактично споживачем не отримувався та не споживався. Вказана заборгованість існувала на момент звернення позивача з вказаним позовом до суду, отже права позивача були порушені.

Разом з тим, відповідачами самостійно усунуто вказане порушення, на підтвердження чого надано відповідні докази.

Вказав, що позивачем не доведено протиправного характеру дій відповідачів щодо нарахування відповідної заборгованості, та такими, що спрямовані на отримання неправомірної вигоди.

Врахувавши те, що відповідачі самостійно усунули порушення прав позивача щодо виставлення протягом тривалого часу заборгованості за особовим рахунком позивача, суд відмовив у задоволенні вимог в частині визнання боргу недійсним та зобов'язання відповідачів усунути інформацію про борг з сайтів «104» та «Приват24».

Суд апеляційної інстанції не повністю погоджується з такими висновками районного суду.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Учасниками справи не оспорюється, що спірна заборгованість була облікована за особовим рахунком позивача після того як її домоволодіння було відключене від газопостачання.

Згідно із положенням ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

На підставу своїх вимог позивач послалась на п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», за яким крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Однак, вказана норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли між учасниками справи, оскільки за своєю природою послуги газопостачання не є послугою, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця.

ОСОБА_4 не доведено, що виконавцем їй нав'язано такі умови одержання послуги, які ставлять її як споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають їй однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Щодо посилання позивача на облік у розрахункових квитанціях боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

За змістом статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, облік заборгованості є частиною господарської діяльності підприємства-виконавця послуг.

Облік такої заборгованості за особовим рахунком не є порушенням її прав споживача за умови, що виконавець послуг не звертається з вимогою про погашення заборгованості в досудовому або судовому порядку.

З наданих позивачем копій електронного листування через інтернет ресурс www.104.ua вбачається, що її звернення від 05.03.2018, 17.04.2018, 13.05.2018 стосувались питання надання належним чином оформлених документів про відключення домоволодіння від систем газопостачання (а. с. 15, 16, 17), та лише звернення від 13.05.2018 стосувалось обліку безпідставно нарахованої заборгованості (а. с. 18), проте, прохальна частина вказаного звернення містить лише вимогу про підготовку та направлення документів споживачеві щодо відключення домоволодіння від систем газопостачання.

З вимогою про надання пояснень щодо обліку заборгованості за газопостачання ОСОБА_4 звернулась до ТОВ «Харківгаз Збут» 03.06.2018.

Вказане звернення було переадресоване за належністю ПАТ «Харківміськгаз» листом від 07.06.2018.

Отже, судом першої інстанції було безпідставно встановлено факт неодноразового звернення ОСОБА_4 до відповідачів за вирішення спірного питання.

З наданої до суду представником ПАТ «Харківміськгаз» роздруківки викопіювання даних по особовому рахунку НОМЕР_1 вбачається, що в червні 2018 року здійснено корегування нарахувань. Заборгованість відсутня (а. с. 61, 63).

ПАТ «Харківміськгаз» 05.07.2018 ОСОБА_4 було повідомлено, що її звернення від щодо наявності заборгованості розглянуто та стан особового рахунку приведений у відповідність до фактичного споживання природного газу на момент відключення домоволодіння від мережі газопостачання (а. с. 73).

Таким чином, розбіжності у документах бухгалтерського обліку були усунуті на першу вимогу споживача.

Вказане дає підстави для висновку, що права та інтереси позивача не були порушені.

З огляду на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріально та процесуального, доводи скарги спростовують висновки суду, то на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України колегія суддів задовольняє апеляційні скарги, скасовує рішення суду, відмовляє у задоволенні вимог позову.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харків від 16 січня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2019.

Головуючий суддя В.Б. Яцина

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.