КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/5039/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Грегуль О.В.

Унікальний №754/3728/16-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АВЕН-ЄЗЄР», третя особа: ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ІншурансГруп» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «АВЕН-ЄЗЄР» (далі - ПП «АВЕН-ЄЗЄР»), третя особа: ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року у справі відкрито провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2017 року, у зв'язку з припиненням повноважень суді ОСОБА_5, визначено нового головуючого суддю - Грегуль О.В., який ухвалою від 27 січня 2017 року прийняв справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 квітня 2017 року на 14 год. 15 хв.

В ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України в редакції 2004 року, а тому ухвалою від 21 вересня 2017 року позов залишено без руху на підставі ст. 121 ЦПК України в редакції 2004 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу разом з додатками до неї на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, у зв'язку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1, 06 лютого 2019 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що порядок відкриття провадження у справі, враховуючи звернення з позовом у березні 2016 року, відбувалось відповідно до положень ЦПК України в редакції 2004 року.

Перевіряючи відповідність поданої заяви положенням ЦПК України в редакції 2004 року суддя ОСОБА_5 зазначав, що позовна заява подана та оформлена в порядку, встановленому кодексом та підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті відсутні.

Приймаючи справу до свого провадження будь-яких невідповідностей положенням ЦПК України в редакції 2004 року суддею Грегуль О.В. також не було встановлено.

Постановляючи ухвалу від 21 вересня 2017 року судом першої інстанції було допущено порушення положень чинного на той момент ЦПК України, оскільки відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 118-120 вже було вирішено судом, а правом повернення на стадію відкриття провадження та перегляду рішення про відкриття провадження суд першої інстанції не наділений.

Визначені судом першої інстанції підстави для залишення позову без руху, а саме заявлення позовних вимог до третьої особи, суперечать наявним матеріалам справи.

Звертаючись 17 червня 2016 року з заявою про зміну предмету позову, позивач просив змінити правовий статус ОСОБА_2 з третьої особи на співвідповідача, однак дана обставина була залишена судом поза увагою.

Решта порушень, які за переконанням суду першої інстанції мали місце в позовній заяві підлягають вирішенню під час ухвалення саме рішення по справі, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу разом з додатками до неї, суд першої інстанції виходив з того, що заява про уточнення предмету та підстав позову подана представником позивача з пропуском встановленого п'ятиденного строку на усунення недоліків, що є підставою для застосування положень ч.3 ст.185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України в редакції 2017 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 17 березня 2016 року. (Том 1 а.с.25 конверт)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року (головуючий ОСОБА_5) було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання на 16 травня 2016 року на 14 год. 30 хв. (Том 1 а.с.27)

В судовому засіданні 17 червня 2016 року уповноваженим представником позивача - ОСОБА_3 було заявлено клопотання про доручення до матеріалів справи заяви про зміну предмету позову (том 1 а.с.40-41) та заяву про витребування доказів (Том 1 а.с.42-43)

З тексту заяви про зміну предмету позову вбачається, що позивач змінив предмет позову та просив суд стягнути солідарно з ПП «АВЕН-ЄЗЄР» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14 422,58 та судовий збір в розмірі 551,21 грн., а також змінити правовий статус ОСОБА_2 з третьої особи на співвідповідача.

Розпорядженням керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 було призначено повторний автоматизований розподіл для визначення головуючого судді. (Том 1 а.с.154)

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2017 року було визначено головуючого суддю Грегуль О.В. (Том 1 а.с.155)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року справа №754/3728/16-ц за позовом ОСОБА_1 була прийнята головуючим до свого провадження та призначено справу до розгляду на 27 квітня 2017 року на 14 год. 15 хв. (Том 1 а.с.157)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року позову заяву ОСОБА_1 до ПП «АВЕН-ЄЗЄР»), третя особа: ОСОБА_2, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було залишено без руху. Зазначено, що у порушення вимог п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України зміст позову не містить та в позові не викладено обставини, і не зазначено доказів того, якими конкретно саме спільними діями або бездіяльністю відповідача та третьої особи, позивачу завдано майнову шкоду, в чому конкретно виражається їх спільність дій або бездіяльності та чим конкретно це підтверджується.

Невизначеність позивача з конкретними межами позовних вимог щодо правового статусу залучених ним учасників судового процесу, позбавляє суд можливості на виконання вимог ст.11 ЦПК України щодо розгляду справи у межах заявлених вимог.

Постійна неявка сторони позивача в судове засідання позбавляє суд можливості за наявними матеріалами справи вирішити вказані питання, від яких безпосередньо залежить встановлення факту наявності або відсутності правових підстав для притягнення осіб до цивільно-правової відповідальності. (Том 1 а.с.171-172)

Зазначену ухвалу суду уповноважений представник позивача - ОСОБА_3 отримав 26 грудня 2018 року відповідно до наявної в матеріалах справи розписки. (Том 1 а.с.234)

В судовому засіданні 22 січня 2019 року уповноваженим представником позивача - ОСОБА_3 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи заяви щодо уточнення предмету та підстав позову. В якій просив стягнути з ПП «АВЕН-ЄЗЄР» на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 422,58 грн. Заяву про зміну предмету позову подану представником раніше щодо солідарного стягнення шкоди з ОСОБА_2 та ПП «АВЕН-ЄЗЄР» залишити без розгляду. (Том 2 а.с.7-10)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано не поданою та повернуто з доданими до неї документами позивачу на підставі положень ч.3 ст.185 ЦПК України, оскільки заява про уточнення предмету та підстав позову підписана та подана адвокатом позивача з пропуском п'ятиденного строку, що свідчить про те, що в наданий строк недоліки позовної заяви не усунуті. (том 2 а.с.22)

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову спочатку без руху, а потім визнання його неподаним та повернення позивачу.

Відповідно до положень ч.1 ст.33 ЦПК України в редакції 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Клопотання про залучення ОСОБА_2 співвідповідачем було заявлено позивачем ще 17 червня 2016 року.

Будь-яких дій спрямованих на зміну процесуального статусу ОСОБА_2 з третьої особи на співвідповідача жодним із суддів першої інстанції вчинено не було.

Відповідно до пп.11 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне звернути уваги на наступні обставини.

Відповідно до положень ч.11 ст.187 ЦПК України в редакції 2017 року суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду. (ч.13 ст.187 ЦПК України в редакції 2017 року)

Таким чином залишаючи позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі, суд може лише залишити її без розгляду, в разі якщо вказані в ухвалі недоліки не було усунуто. Правові підстави для застосування положень ч.3 ст.185 ЦПК України в редакції 2017 року в даному випадку відсутні.

Колегія суддів вважає висновки суду щодо визнання позову неподаним та повернення його позивачу не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль