Дата документу 24.04.2019 Справа № 331/9780/14-ц
Запорізький апеляційний суд
Є. у. № 331/9780/14 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
№ провадження Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» у особі представника Тарасенко Олени Леонідівни на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року у складі судді Скользнєвої Н.Г. у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5 845, 99 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.10.2012 року Концерн «МТМ» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2010 р. по серпень 2012 р. в розмірі 2809,28 грн.

04.10.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ по справі про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2010 р. по серпень 2012 р. в розмірі 2809,28 грн.

22.10.2014 р. ухвалою того ж суду судовий наказ від 04.10.2012 р. по справі про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 2809,28 грн., скасовано.

У зв'язку із скасуванням судового наказу від 04.10.2012 року, Концерн «МТМ» звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-господарських послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Позивач у період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 6000,76 грн.

Станом на 01.11.2014 р. відповідач здійснив оплату за надані послуги на суму 154,77 грн., загальна сума заборгованості складає 5845,99 грн.

На адресу відповідача направлялися претензії стосовно наявності заборгованості, які ним залишалися поза увагою.

За вказаний період заперечень з боку відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення на адресу концерну « МТМ» не надходило.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5 845, 99 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з недоведеністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Концерн «Міські теплові мережі» в особі представника Тарасенко О.Л. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків обставинам справи, на не повне з'ясування усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник вказав, що судом першої інстанції не були встановлені усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наданим позивачем доказам.

Відповідач у цивільній справі ОСОБА_4 надіслала до апеляційного суду заяву, в якій зазначила, що вона є інвалідом І групи у зв'язку з чим їй складно пересуватись, а тому участі в судовому засіданні вона приймати не може.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Основні засади, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги".

Так, положеннями статей 20, 21 вказаного Закону України врегульовані права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» у м.Запоріжжя та №200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» у м.Запоріжжя виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.5)

Централізоване опалення будинку №1 по вул. Запорізька в м.Запоріжжя здійснюється Концерном «Міські теплові мережі».

Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010 року.

Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що за період з 01 жовтня 2010 року по серпень 2012 року відповідач ОСОБА_4 спожила надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 2809,28 грн. (а.с. 6)

Позивач у період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 6000,76 грн. (а.с. 6)

Станом на 01.11.2014 р. ОСОБА_4 здійснила оплату за надані послуги на суму 154,77 грн. Загальна сума заборгованості станом на 01.11.2014 р. складала 5845,99 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно визначено, що підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. п. 6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплачувати комунальні послуги, пов'язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні.

Матеріали справи містять Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 18 від 24.01.1991р. та Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 211 від 25.05.1995р., згідно яких ОСОБА_4 , 1927 р.н., надано пільги у вигляді 50% знижки по сплаті за житлову площу та житлово-комунальні послуги, а інші 50%, що складають різницю між пільгами та вартістю послуг, віднесено на збитки управління житлового господарства. (а.с. 55-56)

Також, Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 392 від 30.10.2006р. «Про надання матеріальної підтримки ОСОБА_4.», надано з 01 жовтня 2006 року ОСОБА_4 щомісячну матеріальну підтримку у розмірі 50% знижки на оплату житлово-комунальних послуг в межах норм, передбачених законодавством України; Управлінню праці та соціального захисту населення міської ради доручено виділити кошти з пункту 3 підрозділу 1.4 розділу 1 Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2006 рік для надання щомісячної матеріальної підтримки ОСОБА_4; передбачити у програмі соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2007 рік, яка фінансується з міського бюджету, кошти на надання додаткової пільги у розмірі 50 % знижки на оплату житлово-комунальних послуг в межах норм, передбачених законодавством України. (а.с. 106)

Суд першої інстанції встановив, що зазначені рішення є безстроковими і згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» є обов'язковими до виконання.

Надані до суду листи Запорізької міської ради вих. № К-2616 від 23.06.2010р. та за вих. № 19417/02-23/02 від 22.12.2017р.,свідчать про те, що ОСОБА_4 надано знижку у розмірі 100% за оплату житлово-комунальних послуг (50% пільга згідно діючого законодавства та 50% знижка за рахунок коштів міського бюджету), як такій що протягом тривалого часу здійснювала догляд за своїми батьками (батько - ОСОБА_5, учасник трьох війн, інвалід ВВВ; мати - ОСОБА_6, інвалід І групи, учасник війни), яка є одинокою особою, інвалідом ІІ групи загального захворювання, що узгоджується зі ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Перелічені вище документи свідчать про те, що ОСОБА_4 має пільги на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 100%, в тому числі і за оплату за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води в межах норм передбачених законодавством України.

Згідно з ч.1ст.13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що є не доведеними - цілком обґрунтований, оскільки а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не було надано достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 має перед Концерном «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Згідно із статтею 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Наведені у апеляційній скарзі доводи та надані додаткові докази не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

пеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» у особі представника Тарасенко Олени Леонідівни на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року у цій справі залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 2 травня 2019 року.

Головуючий: І.А. Воробйова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко