Дата документу 18.04.2019 Справа № 324/442/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/442/18 Головуючий у 1-й інстанції: Іванченко М.В.
провадження № 22-ц/807/1504/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначав, що наказом «По особовому складу» №48/ос від 21.02.2018 його звільнено з посади помічника машиніста тепловозу у відповідності з п.2 ст.41 КЗпП України, про що зроблено запис у трудовій книжці. Підставою для звільнення стала втрата довіря зі сторони керівництва локомотивного депо.

Зазначав, що причинами цього, на думку керівництва депо, стали події, що відбулися 18.02.2018 на 84км пікет 9 дільниці Пологи-Гуляйполе, коли, оперативною групою у складі заступника начальника стрілецької команди ст. Пологи ОСОБА_5 та стрілка ОСОБА_6 були виявлені 11 каністр з дизельним паливом після проходу поїзда №2618 (тепловоз 2ТЕ116 №1207). Посилаючись на зміст протоколу наради від 19.02.2018 при начальнику Пологівського локомотивного депо ОСОБА_7, у наказі були зроблені висновки про те, що виявлені зауваження під час огляду локомотива 2ТЕ116 №1207, що перебував під керуванням машиніста тепловозу ОСОБА_8 та помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3, можуть свідчити про їх втручання в паливну систему тепловоза з метою незаконного безоплатного заволодіння (обернення на свою користь) майном, зокрема дизельним паливом, яке було ввірене для виконання покладених на локомотивну бригаду трудових обов'язків і перебувало у їх віданні на законній підставі. У наказі також зроблені висновки про те, що локомотивна бригада у складі машиніста тепловозу ОСОБА_4 та помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3 неякісно виконувала свої обовязки, що є порушенням пункту 5 інструкції ТЦ-0106 «Інструкції локомотивної бригади», затвердженої наказом №876/1П від 22.11.2004, а також допустила грубі порушення трудових обовязків в частині неякісного приймання локомотива, не забезпечила достовірності даних, які заносяться до облікових документів, в частині невиконання технічної швидкості та перевитрат дизельного палива, чим порушені вимоги нормативних документів: п.2.2, п.2.2.7 «Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації №ЦТ-0056», затвердженої наказом від 27.02.2002 №670Ц, наказ №262/Н від 30.05.2016 «Про встановлення допустимих швидкостей руху поїздів у межах регіональної філії «Придніпровська залізниця»», порушення пунктів 1, 2 розпорядження начальника Пологівського локомотивного депо №2 від 03.02.2016, пунктів 3.9; 3.12; 3.16; 3.18.2; 3.18.3, 3.18.4; 5 Інструкції ЦТ-0106 «Інструкції локомотивної бригади», затвердженої наказом №876/ЦЗ від 22.11.2004. Також, у наказі вказано, що триває досудове розслідування кримінального провадження №0000137 від 19.02.2018. Щодо позиції профспілкового комітету Пологівського локомотивного депо у відношенні звільнення помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3 зазначено, що комітетом не надано обґрунтованої відповіді. На противагу викладеному, виходячи з тексту наказу №48/ос від 21.02.2018 та протоколу наради від 19.02.2018 при начальнику Пологівського локомотивного депо, можна зазначити, що висновок про причетність позивача та причетність машиніста тепловозу ОСОБА_4 до заволодіння майном підприємства побудований виключно на здогадках та припущеннях, їхня вина належним чином не доведена. Виявлені порушення з боку позивача не є грубими та їх зв'язок із можливим втручанням у паливну систему тепловоза з метою подальшого заволодіння паливом, не встановлений. До нинішнього часу невідомо, чи мала місце крадіжка дизельного палива 18.02.2018 з тепловозу 2ТЕ116 №1207, оскільки тотожність палива в баках тепловозу та у виявлених на 84км пікет 9 дільниці Пологи-Гуляйполе каністрах, жодним чином не доведена. Про підозру у межах кримінального провадження №0000137 від 19.02.2018 нікому не повідомлялося. Згідно протоколу №2 від 21.02.2018 профспілкового комітету Пологівського локомотивного депо, винесена постанова про відмову у наданні згоди на звільнення позивача згідно п.2 ст.41 КЗпП України з посади помічника машиніста тепловозу. У тексті протоколу наведені чіткі та послідовні обґрунтування відмови.

Посилаючись на п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначав, що відповідач жодним чином не довів ні сам факт незаконного заволодіння майном підприємства, ні причетність позивача до його вчинення, винність його дій, як працівника, не встановлена. Керівництво Пологівського локомотивного депо всупереч наданої профспілковим комітетом обґрунтованої постанови про відмову у наданні згоди на звільнення позивача згідно п.2 ст.41 КЗпІІ України, все ж таки прийняло таке рішення.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати наказ «По особовому складу» №48/ос від 21.02.2018 про його звільнення з посади помічника машиніста тепловоза; поновити його на посаді помічника машиніста тепловоза СП «Пологівське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначав, що наказом «По особовому складу» №58/ос від 03.03.2018 його звільнено з посади машиніста тепловозу цеху експлуатації локомотивів у відповідності з п.2 ст.41 КЗпП України, про що зроблено запис у трудовій книжці. Підставою для звільнення стала втрата довіря зі сторони керівництва локомотивного депо.

Зазначав, що причинами цього, на думку керівництва депо, стали події, що відбулися 18.02.2018 на 84км пікет 9 дільниці Пологи-Гуляйполе, коли, оперативною групою у складі заступника начальника стрілецької команди ст. Пологи ОСОБА_5 та стрілка ОСОБА_6, були виявлені 11 каністр з дизельним паливом після проходу поїзда №2618 (тепловоз 2ТЕ116 №1207). Посилаючись на зміст протоколу наради від 19.02.2018 при начальнику Пологівського локомотивного депо ОСОБА_7, у наказі були зроблені висновки про те, що виявлені зауваження під час огляду локомотива 2ТЕ116 №1207, що перебував під керуванням машиніста тепловозу ОСОБА_4 та помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3, можуть свідчити про їх втручання в паливну систему тепловоза з метою незаконного безоплатного заволодіння (обернення на свою користь) майном, зокрема дизельним паливом, яке було ввірене для виконання покладених на локомотивну бригаду трудових обов'язків і перебувало у їх віданні на законній підставі. У наказі також зроблені висновки про те, що локомотивна бригада у складі машиніста тепловозу ОСОБА_4 та помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3, неякісно виконувала свої обов'язки, що є порушенням пункту 5 інструкції ЦТ-0106 «Інструкції локомотивної бригади», затвердженої наказом №876/ЦЗ від 22.11.2004, а також допустила грубі порушення трудових обов'язків в частині неякісного приймання локомотива, незабезпечення достовірності даних, які заносяться до облікових документів, в частині невиконання технічної швидкості та перевитрат дизельного палива, чим порушені вимоги нормативних документів: п.2.2, п.2.2.7 «Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації №ЦТ-0056», затвердженої наказом від 27.02.2002 №670Ц, наказ №262/Н від 30.05.2016 «Про встановлення допустимих швидкостей руху поїздів у межах регіональної філії «Придніпровська залізниця»», порушення пунктів 1, 2 розпорядження начальника Пологівського локомотивного депо №2 від 03.02.2016, пунктів 3.9; 3.12; 3.16; 3.18.2; порушення трудових обов'язків в частині керування роботою підлеглих, чим порушено п.3.18.3, 3.18.4; 3.18.5 та несе відповідальність згідно п.5 інструкції ЦТ-0106 «Інструкції локомотивної бригади», затвердженої наказом №876/ЦЗ від 22.11.2004. Також, у наказі вказано, що триває досудове розслідування кримінального провадження №0000137 від 19.02.2018. Щодо позиції профспілкового комітету Пологівського локомотивного депо у відношенні звільнення машиніста тепловозу ОСОБА_4 зазначено, що комітетом не надано обґрунтованої відповіді. На противагу викладеному, виходячи з тексту наказу №58/ос від 03.03.2018 та протоколу наради від 19.02.2018 при начальнику Пологівського локомотивного депо, можна зазначити, що висновок про причетність позивача та причетність помічника машиніста тепловозу ОСОБА_3 до заволодіння майном підприємства побудований виключно на здогадках та припущеннях, їхня вина належним чином не доведена. Виявлені порушення з боку позивача не є грубими та їх зв'язок із можливим втручанням у паливну систему тепловоза з метою подальшого заволодіння паливом, не встановлений. До нинішнього часу невідомо, чи мала місце крадіжка дизельного палива з тепловозу 2ТЕ116 №1207, оскільки тотожність палива в баках тепловозу та у виявлених на 84км пікет 9 дільниці Пологи-Гуляйполе каністрах, жодним чином не доведена. Про підозру у межах кримінального провадження №0000137 від 19.02.2018 нікому не повідомлялося. Згідно протоколу №3 від 03.03.2018 профспілкового комітету Пологівського локомотивного депо, винесена постанова про відмову у наданні згоди на звільнення позивача згідно п.2 ст.41 КЗпП України з посади машиніста тепловозу. У тексті протоколу наведені чіткі та послідовні обґрунтування відмови. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та зазначає, що відповідач жодним чином не довів ні сам факт незаконного заволодіння майном підприємства, ні причетність позивача до його вчинення, винність його дій, як працівника, не встановлена. Керівництво Пологівського локомотивного депо всупереч наданої профспілковим комітетом обґрунтованої постанови про відмову у наданні згоди на звільнення позивача згідно п.2 ст.41 КЗпІІ України, все ж таки прийняло таке рішення.

З огляду на вищезазначене. ОСОБА_4 просив визнати незаконним та скасувати наказ «По особовому складу» №58/ос від 03.03.2018 про його звільнення з посади машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів; поновити його на посаді машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів СП «Пологівське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі та цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі обєднано в одне провадження.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року визнано незаконним та скасовано наказ «По особовому складу» № 48/ос від 21.02.2018р. про звільнення ОСОБА_3 з посади помічника машиніста тепловоза.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді помічника машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Визнано незаконним та скасовано наказ «По особовому складу» №58/ос від 03.03.2018р. про звільнення ОСОБА_4 з посади машиніста тепловоза.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 22.02.2018 і до 16.01.2019 включно, в сумі 111316 грн. 80 коп. без вирахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05.03.2018 і до 16.01.2019 включно, в сумі 135663 грн. 12 коп. без вирахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що зазначений спір виник з трудових відносин, відповідно до п. 2 ст. 274 ЦПК України, апеляційну скаргу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05 березня 2019 року (т. 2 а.с. 237), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, учасникам справи надавався строк до 28 березня 2019 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

28 березня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Вважають, що суд першої інстанції ретельно та ґрунтовно вивчив надані документи, взяв до уваги показання свідків, зясував всі обставини належним чином, на підставі чого виніс цілком законне рішення. Просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов про поновлення на роботі суд першої інстанції виходив із недоведеності факту крадіжки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і порушення роботодавцем при звільненні вимог ст.ст. 40-43 КЗпП України.

Ухвалюючи рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із приписів статті 235 КЗпП України.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й колегія суддів, визначився правильно з характером спірних правовідносин, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем протиправних дій навмисно або внаслідок необережного ставлення до виконання своїх обов'язків, які дають підстави для його звільнення на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України.

Наявність вини позивача у недостачі дизельного палива не встановлена.

Як вбачається з копії трудової книжки, яка долучена до матеріалів справи, ОСОБА_3 з 28 лютого 2017 року працював на посаді помічника машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів СП «Пологівське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»

Наказом №48/ос від 21.02.2018р. ОСОБА_3 звільнено з роботи з посади помічника машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, про що зроблено запис у трудовій книжці за №26 (т. 1 а.с. 52).

ОСОБА_4 працював на посаді машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів СП «Пологівське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 16.02.2017, що підтверджується записом в його трудовій книжці. Наказом №58/ос від 03.03.2018 позивача ОСОБА_4 звільнено з роботи з посади машиніста тепловоза цеху експлуатації локомотивів на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, про що зроблено запис у трудовій книжці за №18 (т. 2 а.с. 55).

З наказів №48/ос від 21.02.2018р. та №58/ос від 03.03.2018р. зазначено, що 18.02.2018 локомотивна бригада у складі машиніста тепловоза ОСОБА_4 та помічника машиніста ОСОБА_3 прийняла дизельне паливо у кількості: секція А - 3200л або 2688кг, секція Б - 3225л або 2709кг локомотиву 2ТЕ116-1207, питома вага палива складала 0,840кг. О 17год.31хв. поїзд №2618, вагою 1383т, тепловоз 2ТЕ116-1207, відправився із ст. Пологи на ст. Чаплине. 18.02.2018 після проходу поїзда №2618 на 84км пікет 9 на дільниці Пологи-Гуляйполе оперативною групою стрілецької команди ст. Пологи були виявлені 11 каністр з дизельним паливом ємністю по 27 літрів кожна загальною кількістю 297 літрів, вартістю 6943,58грн., про що було повідомлено за номером 102. Начальником Пологівського локомотивного депо ОСОБА_7 та начальником стрілецької команди ст. Пологи ОСОБА_9 в присутності слідчої групи Гуляйпільського відділу поліції в складі ОСОБА_10, ОСОБА_11 після зупинки поїзда №2618 на ст. Гуляйполе був виконаний огляд локомотива 2ТЕ116-1207 та виявлено наступне: сек. «А» - обірвана пломба на паливовимірювальній горловині бака, на форсунці 5 циліндра відсутня фарба, на форсунці 8 циліндра пошкоджена фарба (дане зауваження свідчить про неякісне виконання своїх трудових обовязків локомотивною бригадою під час приймання локомотива або їхнє втручання в паливну систему локомотива); відсутні пломби ВВК (запис в журналі ф. ТУ-152 ); сторонньої тари не виявлено. Виявлені факти занесені до протоколу працівниками Гуляйпільського відділу поліції. Начальником Пологівського локомотивного депо ОСОБА_7, начальником стрілецької команди ст. Пологи ОСОБА_9 був складений акт огляду локомотива. Виявлені зауваження можуть свідчити про втручання машиніста тепловоза ОСОБА_4 та помічника машиніста тепловоза ОСОБА_3 в паливну систему тепловоза з метою незаконного безоплатного заволодіння (обернення на свою користь) майном, зокрема дизельним паливом, яке було ввірене для виконання покладених на локомотивну бригаду трудових обовязків і перебувало у їх віданні на законній підставі. При отриманні пояснень з боку помічника машиніста тепловоза ОСОБА_3 щодо виконання його трудових обовязків при прийманні локомотива в частині перевірки наявності та цілісності пломб на наливній системі встановлено, що приймання локомотива виконане неналежним чином. Помічник машиніста тепловоза ОСОБА_3О неякісно перевірив локомотив при прийманні, або умисно не зробив запис до бортового журналу ТУ-152 про пошкодження пломби на паливовимірювальній горловині бака сек. «А», що дає підставу вважати про можливість втручання в паливну систему тепловоза. Машиніст тепловоза ОСОБА_4 в порушення п.3.18.3, п.3.18.4 не керував роботою підлеглого помічника машиніста, не контролював його дії та не забезпечив достовірність даних, які заносяться до облікових документів, що також дає підставу вважати про можливість втручання в паливну систему тепловоза. На даний час йде досудове розслідування кримінального провадження №0000137 від 19.02.2018. Були проведені заміри палива в баках тепловоза 2ТЕ116-1207, при виконанні контрольного розрахунку витрат палива встановлено, що норма витрат палива на вантажну роботу з поїздом №2618 складає - 193кг, фактичні витрати палива склали 462кг, перевитрата палива склала - 269кг або 139% на суму 7501,3грн. Машиніст ОСОБА_4 в своєму особистому поясненні не міг надати обґрунтовану відповідь щодо перевитрат палива на дільниці Пологи-Гуляйполе, що є порушенням п.2 наказу начальника депо від 26.09.2013 №383 «Про виконання локомотивними бригадами контрольних розрахунків витрат палива за поїздку (зміну)». В порушення вимог пункту 3.16 інструкції ЦТ-0106 «Інструкції локомотивній бригаді», затвердженої наказом №876/Ц3 від 22.11.2004 та розпорядження №352/ТЧ від 16.11.2017 «Про організацію контролю за працездатністю системи захисту ДГУ, блокування дверей ВВК, цілісності пломбування і фарбування паливної та масляної системи тепловозів ЧМЕ3, ЧМЕ3т та 2ТЕ116» локомотивна бригада у складі машиніста тепловозу ОСОБА_4 та помічника машиніста ОСОБА_3 після здачі тепловоза 2TЕ116 №1207 в депо не виконала запис виявлених зауважень за поїздку в журнал ф.ТУ-152, що свідчить про скриття фактів навмисного втручання локомотивною бригадою в цілісність паливної системи з метою крадіжки дизельного палива. Згідно розшифрованих даних контролю витрат палива «ДЕЛЬТА-СУ» за період 18.02.2018 з 17-33 год. по 22:05 год. 19.02.2018 на тепловозі 2ТЕ116 №1207 було виявлено, що машиніст ОСОБА_4 рухався однією секцією на дільниці Пологи-Чапліно, а саме сек. «Б», при цьому сек. «А» була в заглушеному стані окрім періоду з 21-53 год. по 22-05 год. (12хв.) На дільниці Чапліно-Пологи з 23-05 год. по 2-10 год. також рухався однією секцією «Б», окрім періоду з 1-43 год. по 2-10 год. (27хв.). Витрати палива за поїздку на секції «Б» тепловоза №1207 за системою «ДЕЛЬТА-СУ» склали - 2285 літрів (де великі коливанні рівня палива). Витрати палива за поїздку на секції «А» тепловоза №1207 за системою «ДЕЛЬТА-СУ» неможливо проаналізувати, оскільки несправний блок МПО, тому на цій секції можна лише аналізувати запуск ДГУ. При виконанні заміру рівня палива при здачі тепловоза 2ТЕ116 №l207 в депо рівень в баках склав: сек. «А» - 2275л/1911кг, сек. «Б» - 2250л/1890кг. Фактичні витрати дизельного палива склали - 1596кг при нормі 1456кг. Перевитрата дизельного палива за поїздку склала 138кг суму 3848,25грн. Сума прямої дійсної шкоди, а саме вартість перевитрати дизельного патина за поїздку, нанесеної ДП «Придніпровська залізниця» внаслідок порушення машиністом тепловоза ОСОБА_4 та помічником машиніста тепловоза ОСОБА_3 трудових обовязків, а саме вимог п.3.12 Інструкції локомотивній бригаді ЦТ-0106 в частині нераціонального використання енергетичних ресурсів, складає 3848,25грн. Згідно аналізу щодо витрат дизельного палива на тягу поїздів машиністом тепловозу ОСОБА_4 за період роботи з 1 січня 2017 року - 18 лютого 2018 року виявлено, що за результатам роботи 2017 року перевитрати скали 35496кг (42257,1л), перевитрати дизельного пального за 2018р. склали: січень 2018 року - перевитрати 1518кг (1807,1л) на суму 42167,29грн., лютий 2018 року (1.02-18.02) - перевитрати 713кг (848,8л) на суму 19882,61грн. Машиніста тепловоза ОСОБА_4 неодноразово викликали на паливні комісії протягом 2017 року, а саме 08.09.2017, протокол №44; 13.10.2017, протокол №57; 27.10.2017, протокол №61; 28.10.2017, протокол №62 (т. 1 а.с. 39-43, т. 2 а.с. 41-44).

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

Зазначена правова позиція викладена в постанові суду касаційної інстанції від 30.05.2018р. провадження №61-5206св18.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).

Для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл та інше); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та інше), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Системний аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов'язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір'я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Відповідно до частин першої, другої, п'ятої, сьомої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 частини першої статті 40 і пунктами 2 і 3 частини першої статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з'ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. Лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Суд зобов'язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права.

Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом, виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України).

Згідно протоколу засідання оперативної наради при начальнику депо від 19.02.2018 було направлено подання до профспілкового комітету Пологівського локомотивного депо для отримання погодження на звільнення машиніста тепловоза ОСОБА_4 та помічника машиніста ОСОБА_3 згідно п.2 ст.41 КЗпП України (т. 2 а.с. 45-50).

Постановами професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України Профкома Пологівського локомотивного депо Придніпровської залізниці №2 від 21.02.2018 та №3 від 03.03.2018 у наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України було відмовлено (т. 1 а.с. 50-51, т. 2 а.с. 51-52).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що постанови професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України Профкома Пологівського локомотивного депо Придніпровської залізниці №2 від 21.02.2018 та №3 від 03.03.2018 у наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно пункту 2 статті 41 КЗпП України», членами якого є позивачі, є обґрунтованою. У постанові з метою захисту конституційного права працівника на працю профспілкова організація виходила із відсутності доказів на підтвердження фактів вчинення позивачами дій, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до них довір'я. Профспілковий комітет вказав на відсутність конкретних фактів порушення локомотивною бригадою трудової дисципліни, а також фактів підготовки локомотивною бригадою дизельного палива для крадіжки, використання майна підприємства в особистих корисних цілях.

Також колегія суддів зазначає, що посилання на наукові коментарі до трактування КЗпП України не вплинуло на правильність висновку.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що відмова профспілки у наданні згоди на звільнення позивачів є необґрунтованою, а отже не повинна братись до уваги були предметом перевірки у суді першої інстанції та цим обставинам надана належна оцінка.

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Судом першої інстанції, з урахуванням п.8 р.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, було правильно визначено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04 листопада 2017 року і до 29 серпня 2018 року, який склав 129970 грн. 75 коп.

Аргументи апеляційної скарги про те, що невиконання позивачами своїх посадових обов'язків дає підстави для втрати до них довір'я, оскільки вони безпосередньо обслуговує тепловози та несуть відповідальність за товарно-матеріальні цінності, зокрема, дизельне пальне, які знаходяться на них є безпідставними, оскільки положення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України можуть бути застосовані виключно за умови вчинення ним винних дій, а таких обставин не встановлено.

Таким чином, під час перегляду апеляційним судом порушень норм матеріального права не встановлено, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, ст. 274, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегіясуддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: