ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1405/18
Провадження № 22-ц/4820/634/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: представник апелянта Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В., представник позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року (суддя - Горщар А.Г.) за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, Полонської міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_7 про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11.12.2017 року було вирішено земельний спір, який виник між нею та суміжним землекористувачем ОСОБА_7, за результатами розгляду якого судом, зокрема, ухвалено: визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області № 4 від 26 липня 2016 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 5 про надання ОСОБА_7 дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1200 га в АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №7 від 29 грудня 2016 року «Про передачу у власність земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 4 про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1200 га в АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Полонської районної державної адміністрації №33462018 від 18 січня 2017 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану у АДРЕСА_1, площею 0,12 га за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва; визнати незаконним та скасувати кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Незважаючи на наявність цього рішення, позивач не може здійснити державну реєстрацію належної їй земельної ділянки площею 0,19 га, розташованої в АДРЕСА_2, оскільки Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області відмовляє їй в цьому в зв'язку з накладкою її земельної ділянки і земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, державна реєстрація якої скасована не була.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року позов задоволено частково, ухвалено зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_1, загальною площею 0,12 га, за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. В задоволенні вимог до Полонської міської ради відмовлено. Розподілено судові витрати.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що хоча Законом України «Про Державний земельний кадастр» прямо не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в разі видання відповідним органом влади незаконних рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її передачу у власність, однак стаття 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, одним із яких є об'єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі, а стаття 15 цього ж Закону передбачає обов'язкове включення до Державного земельного кадастру інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 24 січня 2018 року державним реєстратором на підставі рішення Шепетівського міськрайсуду скасована державна реєстрація права власності ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, але у Державному земельному кадастрі вказана земельна ділянка залишається зареєстрованою за ОСОБА_7, що унеможливлює для позивача завершення реєстрації свого права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_2. Посилаючись на ст.5 ЦПК України, суд дійшов висновку, що для відновлення порушеного права позивача необхідно обрати спосіб його захисту, котрий буде відповідати загальним принципам та вимогам щодо ведення Державного земельного кадастру, а саме, покласти на Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області обов'язок скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, посилаючись на неповне та необ'єктивне дослідження доказів у справі, незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не врахував безпідставності скасування кадастрового номера земельної ділянки в разі зміни власника земельної ділянки або відомостей про неї. Державний кадастровий реєстратор діяв згідно закону, оскільки на виконання п. 70 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, перевірив повноту пакету документів для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру і обґрунтовано відмовив у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки позивача, оскільки в межах її земельної ділянки знаходиться інша земельна ділянка. Чинним законодавством не передбачено скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі рішення суду, тому така позовна вимога не могла бути задоволена.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що базується на всебічному, повному дослідженні обставин справи, та прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта Коруняк Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Полонської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що за рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області від 21 січня 1998 року № 677 «Про передачу земельних ділянок у власність» позивачу було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,29 га, з яких 0,10 га - для обслуговування будинку і 0,19 га - для ведення господарства (арк. спр. 72).

Рішенням Полонської міської ради Хмельницької області від 8 квітня 2011 року № 6 позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права на присадибну ділянку і на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства - з метою передачі в приватну власність (арк.спр. 82).

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року у справі № 688/3198/17 (арк.спр. 4 - 7), яке набрало законної сили, ухвалено, зокрема:

- визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №4 від 23 вересня 2016 року «Про припинення права користування земельними ділянками», в частині п. 2 додатку 1 про припинення ОСОБА_6 права користування земельною ділянкою площею 0,1900 га в АДРЕСА_2;

- визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 5 про надання дозволу ОСОБА_7 дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1200 га в АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №7 від 29 грудня 2016 року «Про передачу у власність земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 4 про передачу у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1200 га в АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Полонської районної державної адміністрації №33462018 від 18 січня 2017 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану у АДРЕСА_1, площею 0,12 га за цільовим призначенням для індивідуального садівництва;

- визнати незаконним та скасувати кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

За замовленням позивача ТОВ «Поділляземінвест» підготувало матеріали технічної документації на належну їй земельну ділянку площею 0,19 га, розташовану в АДРЕСА_2 (арк. спр. 45), однак закінчити реєстрацію свого права на неї позивач не взмозі, оскільки за даними Державного земельного кадастру в межах земельної ділянки позивача все ще залишається зареєстрованою земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, власником котрої вказана ОСОБА_7 (арк. спр. 43 - 45).

24 травня 2018 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про скасування кадастрового номера земельної ділянки НОМЕР_1 за рішенням суду, однак відповідачем їй відмовлено листом від 29.05.2018 року за вих. № П-120/0-0 29-126/142-18 (арк. спр. 8) та повторно - листом від 08.06.2018 року за вих. № ГЛ-86/0-546/6-18 (арк. спр. 9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Стаття 3 Закону визначає, що Державний земельний кадастр базується, зокрема, на принципах обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються.

Згідно зі статтею 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Стаття 15 Закону визначає перелік відомостей про земельні ділянки, що включаються до Державного земельного кадастру, зокрема, інформація про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частини 1, 5, 6 ст. 16 Закону).

За положеннями ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні, за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, зокрема, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, та ці проекти включають, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, здійснення Державної реєстрації земельної ділянки, яка безоплатно передається у власність громадянину, із земель комунальної власності, зокрема, в порядку визначеному частинами 6 - 9 статті 118 ЗК України, є можливим за наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається зі змісту вищезазначеного рішення Шепетівського міськрайонного суду, державна реєстрація земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_7, відбулась на підставі рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яке судом визнано незаконним та скасовано.

Частиною 10 ст. 24 Закону встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Законом та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 прямо не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в разі видання відповідним органом влади незаконних рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та її передачу у власність.

Разом з тим, як зазначалось вище, стаття 3 Закону визначає принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, одними з яких є об'єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі, а стаття 15 Закону передбачає обов'язкове включення до Державного земельного кадастру інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.спр. 44) 24.01.2018 року державним реєстратором на підставі вищезгаданого рішення Шепетівського міськрайсуду скасована державна реєстрація права власності ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

В той же час у Державному земельному кадастрі вказана земельна ділянка залишається зареєстрованою за власником ОСОБА_7, що унеможливлює для позивача завершення виготовлення технічної документації із землеустрою на належну їй земельну ділянку з метою подальшої державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог з врахуванням того, що для відновлення порушеного права позивача необхідно обрати спосіб його захисту, котрий буде відповідати загальним принципам та вимогам щодо ведення Державного земельного кадастру, а саме покладення на Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області обов'язку скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Суд також правильно відмовив в задоволенні позовних вимог до Хмельницької міської ради, оскільки остання не брала участі у спірних правовідносинах, на захист яких позивач звернулася до суду з даним позовом, і права позивача на реєстрацію відомостей щодо її земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не порушувала.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 травня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк