ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3626/19 Справа № 400/466/18 Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07 лютого 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 28 лютого 2018 року становить 201 119, 11 грн та складається із: заборгованості за кредитом - 6 859,93 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 194 159,18 грн; заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом - 100,00 грн, фіксованої частини штрафу - 500,00 грн, процентної складової штрафу - 9 202,58 грн.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що матеріали справи містять всі необхідні підтвердження факту укладання договору та отримання ОСОБА_1 кредитної картки "Універсальна".

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує рішення суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано доказів отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів і Пам`ятки клієнта, що в сукупності із заявою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг та про досягнення згоди між сторонами щодо всіх умов кредитування.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким обґрунтуванням відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що 07 лютого 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, до позову банком долучено заяву ОСОБА_1 від 28.02.2007 року на отримання платіжної картки з встановленим кредитним лімітом в сумі 5 000, 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Тобто, матеріали справи не містять доказів на підтвердження волевиявлення відповідача та відповідної заяви щодо укладення з позивачем кредитного договору від 07.02.2007 року, на який посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» у своєму позові.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи, що матеріали справи не містять кредитного договору б/н від 07.02.2007 року, укладеного між сторонами, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити саме з цих підстав, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року - змінити в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова