Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року справа № 542/1071/17

2/542/189/19

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Коркішко А.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

27.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 5691,91 грн., моральну шкоду в розмірі 34800 грн., вирішити питання судових витрат.

Вимоги до суду мотивувала тим, що 19 червня 2016 року близько 20 години на вулиці поблизу її власного господарства, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 під час сварки відповідач ОСОБА_2 умисно наніс їй удар металевою частиною вил в область голови. Згідно до висновку судово-медичної експертизи №130 від 22.07.2016 року внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, садна в області лівої бровної дуги, синця в області лівої щоки, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

За даним фактом, за її заявою 20.06.2016 року Новосанжарським відділенням поліції Кобеляцького відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження №0000329 за ч. 1 ст.125 КК України. В подальшому, з огляду на висновки судової експертизи, дії винної особи перекваліфіковано на ч. 2 ст. 125 КК України.

Зазначила, що одразу після заподіяння їй відповідачем умисних тілесних ушкоджень вона втратила свідомість та каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до Новосанжарської центральної районної лікарні для проведення невідкладних медичних заходів, де в період з 19 червня по 4 липня 2016 року перебувала на лікуванні в стаціонарному відділенні, а з 5 по 12 липня 2016 року у Полтавській обласній клінічній лікарні з діагнозом - ушиб головного мозку легкого ступеню, астеноневротичний і цефалогічний синдроми, ушиб м'яких тканин.

Вказала, що період лікування включав комплекс медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання, а для проведення лікування їй необхідні були медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо, і які були придбані за її кошти. Водночас вона вимушена була проходити діагностичне обстеження та лікування в спеціалізованих медичних установах, які знаходяться за межами місця її постійного проживання в обласному центрі, що спричинило значні додаткові витрати на транспорт. Зазначила, що загальний розмір витрат на лікування становить 5691,91 грн., надавши фіскальні чеки на придбання медикаментів.

Позивач в позовній заяві також зазначила, що ОСОБА_2 заподіяв їй тілесні ушкодження за обставин, які спричинили значні моральні страждання та ускладнили процес її подальшої психологічної і фізичної реабілітації.

Вважає, що їй також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, якими є: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я.

Зазначила, що внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 їй були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру його немайнових втрат, а також обставин вчинення злочину, становить 24 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 34800 грн., які підлягають відшкодуванню. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди нею також враховано те, що вказаний злочин відповідач вчинив, діючи з прямим умислом, за відсутності будь яких протиправних дій з її боку.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.08.2017 року відкрито провадження в справі, призначено справу до судового розгляду (а.с. 29).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.11.2017 року провадження у справі зупинено до вирішення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за ухвалою від 13.09.2017 року (а.с. 51).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31.08.2018 року провадження у справі відновлено, призначено підготовче судове засідання (а.с. 55).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.02.2019 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 34800 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторони, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що у позові слід відмовити в зв'язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно з вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області області від 01.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 19.06.2016 року близько 20 години, знаходячись біля господарства за адресою: АДРЕСА_2, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, завдав удар металевою частиною граблів в область лівого ока ОСОБА_1, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, садна в області лівої бровної дуги, синця в області лівої щоки, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с. 20, 21).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт лікування позивача у медичному закладі викликає у суду сумніви, оскільки позивачем не надано жодного доказу перебування її на лікуванні в стаціонарному відділенні Новосанжарської центральної районної лікарні, лише долучено до матеріалів справи виписку нейрохірургічного відділення ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського з історії хвороби № 13312 за період з 05.07.2016 року по 12.07.2016 року, видану ОСОБА_4, яка не є стороною по даній справі (а.с. 15).

Додатково суд вважає за необхідне вказати, що із наданих позивачем копій фіскальних чеків на придбання медикаментів вбачається, що в більшості чеків містяться назви лікарських препаратів та медикаментів, які не відповідають призначеному їй лікуванню, зазначеному у виписці з історії хвороби. Тому суд вважає, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами понесення нею матеріальних збитків в сумі 5691,91 грн.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату державного мита в розмірі 1378,00 грн. також слід відмовити, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак судовий збір сплачено позивачем безпідставно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в ході розгляду справи наявність підстав для стягнення з відповідача на її користь майнової шкоди та судового збору, а тому, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_3.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко

Повний текст рішення суду виготовлено 14.02.2019 року.