ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3203/19 Справа № 204/2304/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - комунальне підприємство "Міськавтопарк", про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21 лютого 2018 року та 15 листопада 2017 року задоволена частково.

Визнано незаконними та скасовані рішення Дніпровської міської ради від 21 лютого 2018 року №28/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 15 листопада 2017 №39/26 «Про визначення об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єктів транспортної інфраструктури» та рішення Дніпровської міської ради від 15 листопада 2017 №39/26 «Про визначення об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єктів транспортної інфраструктури» в частині визначення об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єкта транспортної інфраструктури у м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко (Чичеріна) 108Г (пункт 37 переліку об'єктів транспортної інфраструктури, які визначено об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра згідно додатку до рішення міської ради від 21 лютого 2018 року 28/50); стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Корсуновського П.Ю. про стягнення судових витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - КП «Міськавтопарк», про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21 лютого 2018 року та 15 листопада 2017 року відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу на загальну суму 13.200 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що адвокатом Корсуновським П.Ю. надано суду акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року по цивільній справі №204/2304/18, в якому зазначено, що ОСОБА_1 прийняв послуги надані адвокатом Корсуновським П.Ю.; акт в назві містить конкретний номер судової справи; на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано копії касових ордерів від 02 квітня 2018 року на суму 2.400 грн.; від 05 травня 2018 року на суму 3.300 грн.; від 19 липня 2018 року на суму 1.500 грн.; від 05 жовтня 2018 року на суму 1.000 грн.; від 25 жовтня 2018 року на суму 2.500 грн.; від 18 жовтня 2018 року на суму 2.500 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування відшкодування витрат на правову допомогу позивачем надано акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року по цивільній справі №204/2304/18 станом на 18 листопада 2018 року (а.с.173-174); копії прибуткових касових ордерів (а.с.196-201) від 02 квітня 2018 року №02/04/18 на суму 2.400 грн.; від 05 травня 2018 року №05/05/18 в суму 3.300 грн.; від 19 липня 2018 року №19/07/18 на суму 1.500 грн.; від 05 жовтня 2018 року №05/10/18 на суму 1.000 грн.; від 25 жовтня 2018 року №25/10/18 на суму 2.500 грн.; від 18 листопада 2018 року №18/11/18 на суму 2.500 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що всупереч ст.137 ЦПК України матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року, який став підставою її надання.

Доводи апеляційної скарги про те, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано копії касових ордерів, не можуть бути прийняті до уваги.

Так, всі зазначені ордери містять наступну підставу отримання адвокатом Корсуновським П.Ю. грошових коштів: "гонорар за договором про надання правової допомоги б/н від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Корсуновським П.Ю." без зазначення номера цивільної справи.

Таким чином, без наявності договору про надання правової допомоги б/н від 02 квітня 2018 року та зазначення у вказаних ордерах ідентифікуючих ознак цивільної справи, за надання послуг у якій адвокат отримав вказані кошти, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 заплатив кошти за вищенаведеними ордерами Корсуновському П.Ю. саме за надання правової допомоги у даній цивільній справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем належним чином не доведено розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката, наявність акту виконаних робіт не є достатньою підставою для стягнення зазначених витрат, оскільки свідчить лише про прийняття позивачем наданих послуг, не свідчить про їх фактичну оплату та не дає підстав вважати, що такі послуги були надані у відповідності до умов укладеного між адвокатом та позивачем договором б/н від 02 квітня 2018 року, оскільки такий договір ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції позивачем та його адвокатом не надавався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення справи, тому, з огляду на положення ч.2 ст.376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.