Справа № 438/270/19
Номер провадження 2/438/244/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок №55 на вул.Дрогобицькій в м.Бориславі Львівської області в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4, помер в м. Бориславі Львівської області 20 червня 1992 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області належав її дідові ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер 20 червня 1992 року, про що 22 червня 1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис № 238, свідоцтво про смерть, видане повторно, Серія І-СГ № 509 від 23 жовтня 2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є м. Борислав Львівської області. До спадкового майна входить будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Борислав Львівської області.

Дід ОСОБА_4 залишив заповіт, згідно якого жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Дрогобицькій,55 в м. Бориславі Львівської області заповів, внучці ОСОБА_1.

Приватним нотаріусом ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на будинок № 55 на вул.. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області.

Позивач ОСОБА_1. у судовому засіданні не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшло клопотання, в якому позовні вимоги визнають, просять справу розглянути у відсутності представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що дід позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер 20 червня 1992 року, про що 22 червня 1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис № 238, свідоцтво про смерть, видане повторно, Серія І-СГ № 509 від 23 жовтня 2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є м. Борислав Львівської області. До спадкового майна входить будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Борислав Львівської області.

ОСОБА_4 залишив заповіт від 19 квітня 1991 року посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної конторі ОСОБА_5, реєстр № 1159, згідно якого жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Дрогобицькій,55 в м. Бориславі Львівської області заповів, позивачу ОСОБА_1.

Інших спадкоємців немає.

Даний будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області належав ОСОБА_4 на підставі Договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою р.№ 2537 від 03.08.1954 року (ОСОБА_2 державна нотаріальна контора) та Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 02.01.1958 року, зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» і записаного в реєстрову книгу № 10, реєстр № 1947, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 14.01.2019 року № 44.

Належність ОСОБА_4 на праві власності будинку № 55 на вул.. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області підтверджується і Технічним паспортом на цей будинок, виданим Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації 14.05.1974 poку та рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської Ради депутатів трудящих від 26.04.1954 року № «Про відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_4».

Оригінали зазначених документів не збереглися.

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 відкрито спадкову справу, Витяг про реєстрацію Спадковому реєстрі № 53823718 від 26.10.2018 року, номер у Спадковому реєстр 63210692, номер у нотаріуса № 34/2018, спадкодавець ОСОБА_4.

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право ні спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що відповідно до підпункту 4.14 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємця витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно п.п.4.15 п.4 вищеназваного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві; п.п.4.20 видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючого документа.

Таким чином, приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ч. 1ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті(ч. 1ст. 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст.1220 ЦК України).

П. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими тавизнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.1216,1217,1220,1268 ЦК України, ст.ст.10,12, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на будинок № 55 на вул. Дрогобицькій в м. Бориславі Львівської області загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4, помер в м. Бориславі Львівської області 20 червня 1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Слиш А.Т.