Справа № 755/8917/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.
при секретарях: Наумовій О.С., Томіленко В.В., Якименко Т.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
провівши в залі суду в м. Києві судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 вселити позивача до вказаної квартир.
Мотивуючи вимоги тим, що позивач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. З 14 жовтня 2003 року по 03 березня 2016 року позивач разом з матір'ю -відповідачем ОСОБА_4 та членами її сім'ї - її чоловіком та сином - ОСОБА_3 проживав в означеній квартирі.
03 березня 2016 року позивач не зміг потрапити до квартири, оскільки відповідачі замкнули двері з середини і не впустили його до квартири. Позивач викликав поліцію, але до квартири потрапити не зміг.
З того часу і до звернення з цим позовом до суду позивач намагався вселитись до квартири в якій він зареєстрований та в якій знаходяться його особисті речі.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року ОСОБА_4 зобов'язано усунути перешкоди у користуванні житлом та вселити позивача до квартири АДРЕСА_1.
Проте, позивач не зміг вселитись до квартири на підставі означеного судового рішення, оскільки з'ясувалось, що ОСОБА_4 подарувала, належну їй на той час квартиру АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_3
Не зважаючи, на те, що позивач зареєстрований у вказаній квартирі, він позбавлений можливості нею користуватись, оскільки відповідачами чиняться перешкоди, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення (а.с. 16).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року заяву представника позивача про залишення без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_4 залишено без задоволення. (а.с.61).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року прийнято відмову представника позивача від позовних вимог в частині до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення - закрито. (а.с.62).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3, поданий в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. (а.с.63).
Звертаючись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_3 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.
Мотивуючи вимоги за зустрічним позовом тим, що 13 листопада 2016 року ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії та номер 1161, посвідченого приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Нациною-Марченко О.О.
В означеній квартирі разом з позивачем за зустрічним позовом зареєстровані його мати ОСОБА_4 та ОСОБА_2
З 03 березня 2016 року відповідач за зустрічним позовом у спірній квартирі не проживає, не цікавиться квартирою, комунальні платежі не сплачує, спроб на вселення не здійснював, хоча позивачем за зустрічним позовом жодних перешкод відповідачу за зустрічним позовом щодо проживання в квартирі не вчинялося.
Факт не проживання відповідача за зустрічним позовом з березня 2016 року у спірній квартирі підтверджується ним самим.
Крім того з моменту звернення до суду 26 липня 2016 року відповідач за зустрічним позовом нічого не зробив для виконання рішення суду від 23 листопада 2016 року, а саме вселитись до квартири АДРЕСА_1. Таким чином ОСОБА_2 понад рік не проживає за місцем реєстрації без поважних причин.
ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 як член сім'ї, а тому посилаючись на положення ст. 405 ЦК України ОСОБА_3 просить задовольнити зустрічний позов та відмовити у первісному.
Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_4 за первісним позовом. Підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, та зустрічним позовом ОСОБА_3, поданий в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закінчено та справу призначено до судового розгляду по суті.
20 листопада 2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від ОСОБА_2 зі змісту якого убачається, що відповідача за зустрічним позовом не погоджується з твердженнями викладеними у зустрічній позовній заяві.
Додатково наголосив на тому, що у квартирі АДРЕСА_1 з 03 березня 2016 року не проживає з поважних причин, а саме у зв'язку з створенням перешкод зі сторони його матері - третьої особи у справі та брата - відповідача за первісним позовом.
ОСОБА_2 неодноразово намагався вселитись до спірної квартири, що підтверджується актами про перешкоджання входження до квартири АДРЕСА_1 від 15 вересня 2017 року та 27 жовтня 2017 року, заявою про не зняття його з реєстрації від 21.07.2016 року за вх. № 103/ОП/Ф-859, зверненнями до голови ЖБК та правоохоронних органів.
Рішення суду від 23 листопада 2016 року, яким вселили ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 не виконане у зв'язку зі зміною власника означеної квартири.

Тому просить відмовити у зустрічному позові та задовольнити первісний.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року залишено без розгляду зустрічний позов у зв'язку із повторною неявкою позивача за зустрічним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява та просила позов задовольнити.

Відповідач, представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явились втретє, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини повторної неявки суд не повідомили із заявами про розгляд справи у їх відсутність або з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались.

Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13 листопада 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нациною-Марченко О.О. № 1161, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, (а.с. 7-8).

У квартирі АДРЕСА_1, станом на 09 серпня 2018 року зареєстровано троє осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (а.с. 91).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні житлом та вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним рішенням суду встановлено, факт створення ОСОБА_2 перешкод у користуванні житлом - квартирою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як убачається із Актів ОСББ «Давидова-6» від 15 вересня 2017 року та 27 жовтня 23017 року про перешкоджання входження до квартири, складеного у присутності голови ОСББ «Давидова-6» ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_1, ОСОБА_2 намагався потрапити до помешкання за адресою: АДРЕСА_1, де він зареєстрований та проживав з 2004 року. Власник квартири ОСОБА_3, який є братом ОСОБА_2, не пускав останнього до помешкання, на прохання присутніх, двері не відчинив. Свідками підтверджується, що у квартирі горіло світло та знаходились люди (а.с. 115-116).

Крім того зі змісту листа № 103-103/оп/ф-859-59/9 від 01 серпня 2016 року, Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, убачається, що ОСОБА_2 звертався до Відділу із заявою не знімати його з реєстрації місця проживання (а.с.105).

З приводу неможливості потрапити за місцем своєї реєстрації до квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 також звертався до Дніпровського Управління поліції ГУ НП у м. Києві, що підтверджується належними доказами, зокрема протоколом додаткового допиту потерпілого від 15.03.2016 року, рапортом, письмовими поясненнями (а.с.107-114).

Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати,

укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 2 ст.64 ЖК України. до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Позивач ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі,14.11.2003 року, як член сім'ї наймача - матері ОСОБА_4 Після відчуження 13 листопада 2016 року ОСОБА_7 спірної квартири, склад зареєстрованих членів сім'ї не змінився.

Таким чином, ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2, як член сім'ї наймача, його право на проживання та користування квартирою передбачено законом, зокрема ст. ст. 64,156 ЖК України.

Конституція України у ст. 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

За частинами 1, 2 ст. 156 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа, права якої порушено, невизнано або оспорено має право на захист такого права.

Статтею 16 ЦК України визначено захист цивільних прав та інтересів судом. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Оскільки позивачем доведений факт створення йому перешкод у користуванні житлом, тобто, порушення його законного права на проживання у квартирі АДРЕСА_1, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1280,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 150, 155, 156 Житлового кодексу УРСР, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Cуддя О.О. Астахова