Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/950/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веряцької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Веряцької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора.

Вимоги позову мотивує тим, що 09.08.1998 року помер батько позивача - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на спадковий житловий будинок, який розташований с.Веряця, вул.Карпатської Січі, №92.

За померлим спадщину прийняла позивача мати - ОСОБА_3, яка на момент смерті проживала з ним разом, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 15 лютого 2019 року за № 02-20/120.

16.11.2002 року померла позивача мати - ОСОБА_3, яка проживала за вищевказаною адресою.

Після смерті матері спадщину прийняла ОСОБА_1, оскільки фактично вступила в управління та володіння майном спадкодавця, провела її поховання, проводила догляд за будинком та городом.

У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що позивачем не було представлено, правовстановлюючі документи та не змогла представити нотаріусу ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, згідно якої вимоги позиву визнає, заперечень проти позову не має та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

09.08.1998 року помер позивача батько ОСОБА_2 (а.с. 7,8,9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок 1975 року побудови, який розташований с.Веряця, вул.Карпатської Січі, №92 (а.с.16,17-19).

Спадщину прийняла позивача мати - ОСОБА_3, дружина померлого, яка на момент смерті проживала разом з ним, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 15 лютого 2019 року за № 02-20/120, фактично вступила в управління та володіння майном спадкодавця (а.с.14).

16.11.2002 року померла позивача мати - ОСОБА_3, яка проживала за вищевказаною адресою (а.с.10). Спадщину після смерті якої прийняла її донька, ОСОБА_1, вступила в управління та володіння майном спадкодавця та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15).

ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

За змістом довідки виданої виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 13 грудня 2018 року за №02- 17/1075 житловий будинок, відповідно до погосподарської книги №1, номер об'єкта погосподарського обліку за №01-0084-3, який знаходиться за адресою: с.Веряця, вул.Карпатської Січі, №92 рахується за ОСОБА_2, який помер 09.08.1998 року (а.с.12).

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 11).

Статтею 549 ЦК України (1963р) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268).

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та ОСОБА_4 із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Веряця, вул. Карпатської Січі, № 92, Виноградівського району, Закарпатської області, загальна корисна площа якого становить 62,9 м.кв., в т.ч. житлова 42,6 м.кв.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4