Провадження № 2/643/1805/19
02.05.2019 року Московський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання -Полковник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №1 по пр. Ювілейному, буд.79 в м. Харкові шляхом примусового зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вищезазначеній квартирі з 02.04.2008 року як член його родини. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року їх шлюб було розірвано. Станом на листопад 2018 року ОСОБА_2 з реєстрації добровільно не знялася, місце її фактичного проживання йому невідоме, він одноособово сплачує за комунальні послуги.
Ухвалою суду від 04.12.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 12.03.2019року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_2, через канцелярію суду, подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 31.05.2005 року та копії витягу з Державного реєстру правочинів, квартира №1 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд.79 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 /а.с.6-8/.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку КП «Жилкомсервіс» Дільниця №33 від 24.04.2018року, у квартирі №1 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд.79 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (дружина) /а.с.15/.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.06.2017року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.09.2006 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис №416 /а.с.11-12,13/.

Позивачем на підтвердження не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі №1 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд.79 надано копії актів, складених 26.04.2018року та 05.11.2018року, в яких зазначено, що ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квратирі з лютого 2017року /а.с.9,10/.

Згідно повідомлень Московського ВП ГУНП в Харківській області від 16.05.2018року та 12.03.2019року, згідно облікових даних Московського ВП ГУНП в Харківській області, інформації щодо перешкоджання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві на користування нею житлом за адресою: АДРЕСА_2 в період з 01.01.2017 року по 25.03.2019 в Московський ВП ГУНП в Харківській області, не надходило.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в квартирі без поважних причин понад рік, не сплачує комунальні послуги, що дає суду підстави усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.

Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстрації судовим рішенням є зайвим, тому у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 /АДРЕСА_2/ до ОСОБА_2 /АДРЕСА_2/ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 по пр. Ювілейний, буд.79, в м. Харкові.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.М.Довготько