Дата документу 17.04.2019 Справа № 336/6501/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/6501/18Головуючий у 1-й інстанції Суркова В.П.
Пр. № 22-ц/807/744/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на судді ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року про залишення скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича (надалі - Банк) на бездіяльність державного виконавця Шевченківського та Дніпровського відділів державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, без розгляду

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Банк звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій, посилаючись на те, що державним виконавцем не вжиті заходи примусового виконання рішення, що передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», просив:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського та Дніпровського відділів державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4187/13-ц про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором;

- зобов'язати Шевченківський та Дніпровський відділи державної виконавчої служби міста Запоріжжя вчинити виконавчі дії по опису, оцінці та реалізації майна боржника ОСОБА_3, а саме будинку АДРЕСА_1; вчинити в повному обсязі виконавчі дії по розшуку іншого майна боржника ОСОБА_3, ОСОБА_4; здійснити виклик боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Шевченківського та Дніпровського відділів державної виконавчої служби міста Запоріжжя; здійснити заходи щодо обмеження виїзду боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4 за межі України як осіб, що мають невиконанні боргові зобов'язання.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 479217,35 грн.

На підставі цього рішення 28.10.2013 року АТ «Родовід Банк» отримав виконавчий лист.

23.01.2014 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за заявою АТ «Родовід Банк» відкрито виконавче провадження.

12.04.2016 року виконавчий лист було направлено до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя за належністю.

Про подальші виконавчі дії Шевченківським та Дніпровським відділами державної виконавчої служби АТ «Родовід Банк» не повідомлялось.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року (а.с. 18-19) вищезазначену скаргу Банку у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 21-26) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою вищезазначену скаргу Банку задовольнити у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 36).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 50), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 52).

Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 60-61).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 13 березня 2019 року, не відбувся та був відкладений через неявку представника Банку, відносно якого в апеляційного суду були відсутні відомості про вручення йому судової повістки на дане судове засідання.

У судове засідання 17 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 83-88) всі учасники цієї справи, не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Банк та старший державний виконавець Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області подали апеляційному суду клопотання (а.с. 89-97, 98), в яких просили розглядати дану справу апеляційним судом за відсутності їх представника.

Інші учасники цієї справи, що не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяви Банку та старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи вищезазначену скаргу Банку без розгляду у цій справі, керувався ст. ст. 120-124, 126, 127, 449 ЦПК України та виходив із наступного.

За положеннями ст. ст. 120, 122, 123, 124, 126, 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ст. 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скарга може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з наданих заявником матеріалів, 28 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист у справі № 336/4187/13-ц пр.2/336/2029/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 34.2/ІЖ-005.06.1 від 13.12.2006 року в сумі 479217 грн. 35 коп. (поточна заборгованість за кредитом - 182879,84 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 1-170,36 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 127840,84 грн.; прострочена заборгованість за щомісячною платою за проведення розрахунків - 11154,22 грн.; пеня за прострочення кредиту - 23103,53 грн.; пеня за прострочення процентів - 28154,06; 3% річних від простроченої суми кредиту - 2665,91 грн.; 3% річних від простроченої суми процентів - 3248,59 грн.

На підставі цього виконавчого документу постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 23.01.2014 року відкрито виконавче провадження, копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби від 12.04.2016 року зазначений виконавчий лист для виконання направлений за місцем роботи боржника, що за територіальністю належить до Ленінського ВДВС ЗМУЮ, виконавче провадження закінчено.

З наведеного випливає, що про порушення права щодо невжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, стягувачу було відомо з 12.04.2016 року, але скарга подана до суду лише 22.10.2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що оскільки скарга, подана з пропуском, встановленого законом строку, а заява про його поновлення не подана, скарга на бездіяльність державного виконавця залишається без розгляду.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, Банк у своїй апеляційній скарзі у цій справі зазначав, що він не оскаржує постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя від 12.04.2016 року про передачу виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_4 до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області за належністю (а.с.23).

Останнім підтверджується, що Банку з 12.04.2016 року було відомо, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_4 перебуває у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Проте, на бездіяльність останнього з 12.04.2016 року Банк вперше поскаржився у цій справі лише 22.10.2018 року (конверт з відміткою поштового відділення а.м. 16).

Встановлено, що вимоги скарги Банку на бездіяльність державних виконавців двох відділів державної виконавчої служби (а.с. 1-7) є неконкретними.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено конкретні строки для примусового виконання рішення суду та вчинення конкретних виконавчих дій державними виконавцями, про що Банк не міг не знати, враховуючи, що виконавче провадження було відкрито Шевченківським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ще 23.01.2014 року.

05.10.16 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII. Старий закон втратив чинність.

Так, на відміну від попередньої редакції вказаного Закону, яким передбачались строки здійснення виконавчого провадження, де державний виконавець по рішеннях суду немайнового характеру повинен провести виконавчі дії у двомісячний термін, а по інших виконавчих документах - протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, на теперішній час такі строки не передбачено.

Натомість виконавче провадження здійснюється з дотриманням розумності строків, а по окремим виконавчим діям передбачені конкретні строки прийняття рішень виконавцями.

Так, в силу вимог ст. 13 чинного з 05.10.2016 року ЗУ «Про виконавче провадження»:

1. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

2. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

3. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

4. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

5. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника тощо.

Крім того, Банк, як стягувач у даному виконавчому провадженні, має мав і має доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), тому, Банк, за бажанням, не зловживаючи своїми правами стягувача, у тому числі який повинний був мати у своєму штаті юриста, який є особою обізнаною у галузі права, міг і мав знати своєчасно про всі конкретні виконавчі дії, які вживаються чи не вживаються відповідними державними виконавцями Шевченківського та Дніпровського державних відділів виконавчої служби по виконанню вищезазначених виконавчих листів на виконання вищезазначеного рішення суду, а, відповідно, міг та мав своєчасно оскаржувати бездіяльність останніх у передбачений ЦПК України строк (ст. 449 - десятиденний строк з дня, коли дізнався або повинний був дізнатися про порушення його прав конкретною бездіяльністю державного виконавця), а не чекати, поки державні виконавці «повідомлять» Банк про останню; оскільки, повідомляти Банк державні виконавці мали лише про свої дії та рішення (постанови).

За порушення строків прийняття рішень чи вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Крім того, Банк, як стягувач, мав право на звернення до державних виконавців із заявами, в яких пропонувати вчинити будь-які виконавчі дії (обмежити боржника у праві виїзду за кордон тощо), які вважав за необхідне, та у передбачений законом строк оскаржувати бездіяльність останніх в разі їх невчинення.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, та зокрема Банком апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с. 44), сплаченого ним при подачі вищезазначеної скарги до апеляційного суд.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз'яснити Банку, що він не позбавлений права у подальшому на повторне звернення до суду із вищезазначеною скаргою, однак разом із клопотанням про поновлення строку на її подачу, або іншої скарги окремо від цієї справи із зазначених конкретної бездіяльності конкретного державного виконавця конкретної відділу конкретної виконавчої служби із зазначенням конкретних виконавчих дій, що не здійснені, та строків, в які останні мали бути здійснені.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 23.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.