Дата документу 23.04.2019 Справа № 314/914/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/914/19 Головуючий у 1 інстанції Беспалько Т.Д.
Пр. № 22-ц/807/1903/19
УХВАЛА

23 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року про повернення позовної заяви позивачу

у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, АТ «Ощадбанк» про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року повернуто вищезазначену позовну заяву позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали судді суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 354 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дні її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст. 354 ч. 2 п. 2 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції у цій справі, постановлена 13.03.2019 року у відсутності скаржника.

Повний текст оскаржуємої ухвали судді суду першої інстанції ОСОБА_1 отримала поштою 19.03.2019 року (поштове повідомлення а.с. 14).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала через суд першої інстанції лише 05.04.2019 року (а.с. 17), тобто із пропуском на її подачу.

При цьому, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі чи окремо не порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді суду першої інстанції у цій справі, що передбачено ст. 354 ч. 2 п. 1 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року (а.с. 20) вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України та останній надано строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції:

заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку в межах строку, встановленого судом.

22 квітня 2019 року до Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді суду першої інстанції у цій справі (а.с. 25-26).

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 рекомендований лист за № 463, у якому знаходилась оскаржувана ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.03.2019 року знайшла у своїй поштовій скриньці лише 24.03.2019 року. Тому вважала, що строк на оскарження зазначеної ухвали почав збігати саме з того дня, коли вона знайшла лист у поштовій скриньці. Відповідно і апеляційну скаргу на цю ухвалу було подано 05.04.2019 року з дотриманням п'ятнадцяти денного терміну, з дня її отримання - 24.03.2019 року.

Про те, що у повідомленні про вручення рекомендованного листа за № 463 вказана інша дата - 19.03.2019 року, вона дізналась тільки коли звернулась до апеляційного суду.

Після чого ОСОБА_1 звернулась безпосередньо до поштового відділення (70043), яке обслуговує її адресу мешкання, для отримання пояснень з питання, чому поштар не вручив їй під особистий розпис рекомендований лист за № 463, а безпосередньо залишив його у її поштовій скриньці.

На що працівники пошти відповіли, що у них, у журналі вручення рекомендованої кореспонденції, взагалі на має запису про цей лист. Тому їм невідомо, коли, хто та кому його вручив.

При вищевикладених обставинах, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали судді суду першої інстанції у цій справі.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали судді суду першої інстанції не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки.

Із матеріалів справи встановлено, що саме 19.03.2019 року ОСОБА_1 отримала копію повного тексту оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 14).

Звідси, строк п'ятнадцять днів на подачу апеляційної скарги з дня отримання ОСОБА_1 (19.03.2019 року) копії ухвали судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року розпочався для останньої з 20.03.2019 року, та збіг 03.04.2019 року.

Проте, апеляційну скаргу скаржник подала через суд першої інстанції лише 05.04.2019 року (а.с. 17),

При вищевикладених обставинах, вказані скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому визнані неповажними.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар