Справа № 635/5568/17
Провадження № 2/635/80/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання заповіту недійсним, треті особи Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4,

представник позивача ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6,

представник відповідачів ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

позивач подав до суду позовну заяву та просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений секретарем виконкому Русько -Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області12 жовтня 2012 року, реєстр № 70.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті 03 грудня 2016 року батька ОСОБА_8, залишилася спадщина, до якої входить: земельна ділянка, площею 0,6300 га, кадастровий номер: :01:003:0063, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, площею 4,3653 га, кадастровий номер: :02:002:0059, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка, площею 2,0805 га, кадастровий номер: :01:001:0134, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 122/2017 від 15 вересня 2017 року. Також позивачу стало відомо, що за життя ОСОБА_8 залишив заповіт, яким усе своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося заповів брату позивача - ОСОБА_2; вказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Русько -Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області 12 жовтня 2012 року, реєстр № 70. На думку позивача, заповіт ОСОБА_8 не відповідає чинному законодавству та має бути визнаний недійсним, оскільки заповіт не був підписаний ОСОБА_8: напис та підпис останнього значно відрізняються від дійсного підпису та почерку спадкодавця, та не відповідає волі останнього. Крім того, за життя ОСОБА_8 завжди мав намір залишити своє майно позивачу, так 09 грудня 2008 року приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 посвідчив заповіт ОСОБА_8, яким заповідач залишив все своє майно ОСОБА_1; 06 листопада 2009 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку до будинку розміром 0,8205 га за адресою: Харківська область, Харківський район, село Жовтневе, провулок Жовтневий, 8.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності подав суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі, посилаючись на те, що заповіт ОСОБА_8, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області 12 жовтня 2012 року, реєстр № 70, відповідає вимогам законодавства, оскільки підписаний заповідачем, посвідчений уповноваженою особою сільської ради, в заповіті зазначені місце, дата та час його складання, а також є відмітка про те, що заповідачу розяснено зміст ст.ст. 1241, 1307 ЦК України. Твердження позивача, про те, що вказаний заповіт не відповідав дійсній волі спадкодавця та підпис на заповіті не є підписом спадкодавця ґрунтується лише на припущеннях. У позовній заяві не наведено жодного доказу того, що при посвідченні заповіту намір ОСОБА_8 не був спрямований на настання правових наслідків, обумовлених саме цим правочином. При цьому, заповіт є одностороннім правочином, оскільки з його укладенням у сторін не виникає взаємних прав та обовязків; правовою метою заповіту є передача власником свого майна після смерті у власність іншої особи. Щодо заповіту складеного 09 грудня 2008 року відповідно до якого ОСОБА_8 заповів все своє майно ОСОБА_1, то заповіт ОСОБА_8 від 12 жовтня 2012 року скасовує його, оскільки складений пізніше, при цьому відповідно до вимог чинного законодавства кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Представник ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області подав суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволені позову ОСОБА_2, виходячи з наступного. Так, дійсно 12 жовтня 2012 року ОСОБА_8 самостійно звернувся до ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області з метою складання заповіту; співробітником ради було встановлено та засвідчено його особу та після цього посвідчений заповіт, яким ОСОБА_8 все своє майно заповів сину - ОСОБА_2. Оскаржуваний заповіт було складено у повній відповідності до закону та порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Обставини на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог для скасування заповіту не можуть бути доказами відсутності або невідповідності волевиявлення спадкодавця, так договір дарування будинку одному з синів від 2009 року не може бути доказом бажання спадкодавця позбавити спадщини другого сина. Законодавство передбачає право заповідача на вибір спадкоємця за його бажанням, як вбачається цілком логічні дії спадкодавця, який за життя маючи двох синів розпорядився своїм майном на свій розсуд, а саме одному залишив будинок та склав заповіт, яким заповів все інше майно другому сину. Твердження позивача, щодо невідповідності підпису та почерку ОСОБА_8 в заповіті не відповідає дійсності, оскільки посвідчення вказаного заповіту провадилося виключно у порядку встановленому законодавством, а саме ОСОБА_8 власноруч писав на бланку та підписував заповіт.

28 лютого 2018 року позивач подав суду клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2019 року, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2, Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 27/П від 11 вересня 2018 року, в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того вказала, що заповіт посвідчено не уповноваженою на це особою, оскільки ОСОБА_8 був жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, і заповіт від його імені міг бути посвідчений уповноваженою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем проживання заповідача секретарем Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, а секретар Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області не мала права посвідчувати вказаний заповіт. Крім того, заповіт не своєчасно був внесений до відповідного реєстру.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити з підстав викладених у запереченнях.

Представник відповідачів ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях.

Представник Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій у вирішенні справи поклався на розсуд суду, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій просила позов ОСОБА_2 задовольнити, справу розглянути без її участі. Також повідомила, що із заявою від 10 лютого 2017 року про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8, померлого 03 грудня 2016 року вона не зверталась.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що як секретар Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області при посвідченні заповіту від імені ОСОБА_8, діяла відповідно до норм діючого законодавства, в межах своєї компетенції, оскільки він особисто звернувся до ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, вона пересвідчилась в його особі, а оскільки секретар органу місцевого самоврядування за місцем проживання заповідача є його родичкою, тому не мала права вчиняти нотаріальні дії на ім'я і від імені свого чоловіка, та його родичів.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши заяви третіх осіб, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заповітом, що посвідчений 12 жовтня 2012 року секретарем виконкому Русько -Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, реєстр № 70 ОСОБА_8 все належне йому майно заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_8 помер 03 грудня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 570450, що видане 05 грудня 2016 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, запис № 23 від 05 грудня 2016 року.

Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3198/01-16 від 15 вересня 2017 року, ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду з питання оформлення спадкових прав на земельну ділянку, площею 0,6300 га, кадастровий номер: :01:003:0063, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 4,3653 га, кадастровий номер: :02:002:0059, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку, площею 2,0805 га, кадастровий номер: :01:001:0134, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, після смерті батька ОСОБА_8, померлого 03 грудня 2016 року, який на день смерті постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишнє Жовтневе), провулок Світлий, будинок 8, оскільки відсутні документи, що безспірним порядком стверджують факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний строк; не надані документи, що стверджують право власності та державну реєстрацію вищевказаного нерухомого майна на імя спадкодавця ОСОБА_8

Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 4641/02-14 від 27 грудня 2017 року після смерті ОСОБА_8, померлого 03 грудня 2016 року, який на день смерті постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишнє Жовтневе), провулок Світлий, будинок 8, протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця 10 лютого 2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_2 згідно заповіту посвідченого 12 жовтня 2012 року Русько -Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області, реєстр № 70 та з заявою про відмову від прийняття спадщини - дружина померлого ОСОБА_4. 15 вересня 2017 року до нотаріальної контори надійшла заява сина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_11 про намір звернутися до суду з питання оскарження заповіту спадкодавця від 12 жовтня 2012 року; інші заяви по спадковій справі № 122/2017 рік від будь-яких спадкоємців до держнотконтори не надходили; свідоцтво про право на спадщину після вищевказаного спадкодавця держнотконтора станом на 27 грудня 2017 року не видавала.

Також в якості доказів суду надано:

копія свідоцтва про народження серії ЯЛ № 226747, що видано 27 лютого 1956 року Ворошилівською сільською радою, де вказано, що ОСОБА_1 народився 11 лютого 1956 року, його батьками записано: батько ОСОБА_8; мати ОСОБА_4, запис № 5 від 27 лютого 1956 року;

копія заповіту, посвідченого 09 грудня 2008 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, реєстр № 1787, відповідно до якого ОСОБА_8 заповів все своє майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5;

договір дарування укладений 06 листопада 2009 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, реєстр № 1203, відповідно до умов якого ОСОБА_8 подарував ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку до будинку розміром 0,8205 га з яких: розміром 0,25 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, а розміром 0,5705 га для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Жовтневе, провулок Жовтневий, 8;

Також суду надано: заява ОСОБА_1 від 15 вересня 2017 року про намір звернення до суду з позовною заявою про оскарження заповіту ОСОБА_8 від 12 жовтня 2012 року; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 17673824, сформований 09 грудня 2008 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 17674492, сформований 09 грудня 2008 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9; копія довіреності ОСОБА_8 на уповноваження бути його представником ОСОБА_1, посвідчена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, реєстр № 1789; інформація Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області № 02-20/414 від 02 жовтня 2017 року; дублікат договору дарування будинку від 30 грудня 1982 року, посвідчений 30 грудня 1982 року секретарем виконкому виконавчого комітету Жовтневої сільської ради народних депутатів Харківського району Харківської області ОСОБА_12, реєстр № 33; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46669910, сформований 07 лютого 2017 року Харківською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи»; копія заяви ОСОБА_2 від 10 лютого 2017 року про прийняття спадщини; копія заяви ОСОБА_4 від 08 лютого 2017 року про відмову від прийняття спадщини; інформація КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги с. Липці Харківського району» № 94 від 26 лютого 2018 року; копія ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2018 року; лист Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області № 04-25-4137-18 від 05 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 1247 ЦК України, заповіти, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2, 3, 6, 7 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним; скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

За ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Аналізуючи доводи позивача щодо підстав визнання заповіту недійсним, суд, приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки допустимих та належних доказів, які б безспірно свідчили, що заповіт не відповідав волі заповідача ОСОБА_8, суду не надано, при цьому сам по собі факт несвоєчасної реєстрації такого заповіту у Спадковому реєстрі жодним чином не впливає на волевиявлення заповідача.

До посилань позивача що підпис у заповіті не належить заповідачу ОСОБА_8 суд ставиться критично та не приймає їх до уваги, оскільки суду не надано доказів на підтвердження, що мало місце вчинення злочину посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування і ця посадова особа за вироком суду, що набрав законної сили, визнана винною у вчиненні посадового злочину.

За викладених обставин, суд повністю відмовляє в задоволенні вимог позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1247, 1251, 1254 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання заповіту недійсним, треті особи Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 повністю відмовити.

Судові витрати понесенні позивачем ОСОБА_1 віднести за його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України серії МК 824367, виданий 29 травня 1998 року Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6;

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 30 вересня 1996 року Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7;

ОСОБА_3 сільська рада Харківського району Харківської області, № 04396650, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с. Руські Тишки, вулиця Кленова, будинок 1-а;

Циркунівська сільська рада Харківського району Харківської області, № 04396685, місце знаходження: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вулиця Соборна, 26.

Третя особа: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, місце знаходження: місто Харків, вулиця Євгена Котляра, будинок, 4

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий 19 серпня 1996 року Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна