Постанова

Іменем України

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 752/10629/16-ц

провадження № 61-19128св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2018 року у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Соколової В. В., Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 травня 2015 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по вул. Боженка, 84, не врахував дорожню обстановку, не впорався із керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Nissan», під його керуванням, який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями учасників та свідків пригоди, а також постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого ОСОБА_1 , власнику колісного транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного суб`єктом оціночної діяльності, від 22 жовтня 2013 року № 15403/13, величина майнового збитку, завданого транспортному засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із урахуванням податку на додану вартість складає 362 678,01 грн

Крім того, внаслідок ДТП він отримав ряд тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим знаходився на лікуванні у медичному центрі «Святого Пантелеймона» та витратив за період із 26 травня 2015 року по 25 січня 2016 року на лікування хвороб, пов`язаних з наслідками ДТП, 62 070,00 грн, що підтверджується квитанціями, рахунками та актами надання медичних послуг.

За таких обставин, позивач просив стягнути із відповідача 362 678,00 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, вартість медичних послуг на лікування хвороб, які він зазнав внаслідок ДТП, у розмірі 62 070,00 грн, послуги експерта у розмірі 1 000,00 грн, а також 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 362 678, 00 грн на відшкодування майнової шкоди, витрати на лікування у розмірі 62 070, 00 грн., витрати на проведення оцінки розміру майнової шкоди у сумі 1 000,00 грн, 7 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судового збору.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що доказів на спростування розміру майнового збитку, завданого транспортному засобу позивача внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, останнім суду не надано. Крім того суд прийшов до висновку про доведеність отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, на лікування яких у період із 26 травня 2015 року по 25 січня 2016 року він витратив 62 070,00 грн.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року скасовано у частині відшкодування майнової шкоди та у цій частині ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, залишено без задоволення. У решті рішення залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що звертаючись до суду, позивач приховав обставини, які мають істотне значення для вирішення спору, зокрема те, що він отримав страхове відшкодування від Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - АТ «СК «АХА Страхування»). Отримавши страхове відшкодування, позивач погодився із визначеним у ньому розміром майнового збитку, заподіяного йому як власнику транспортного засобу. Відмовляючи у стягненні вартості медичних послуг, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не доведено причино-наслідкового зв`язку між тілесними ушкодженнями, завданими у результаті ДТП, та понесеними витратами саме на їх лікування у розмірі 62 070,00 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У травні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним і позивач має право стягнути шкоду безпосередньо з особи, яка її завдала, навіть якщо цивільно-правова відповідальність цієї особи є застрахованою. Відмовляючи у стягненні вартості медичних послуг, апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що позивач звертався до Київської міської клінічної лікарні № 17, йому поставлено діагноз черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій лобу, забійне ссадно лівого передпліччя, забій, гематома надлобкової області. Із консультативних висновків Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр святого Пантелеймона» вбачається, що позивач починаючи із 26 травня 2015 року по 25 січня 2016 року звертався до медичного закладу та перебував на денному та стаціонарному лікуванні.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 24 травня 2015 року о 06 год 40 хв у м. Києві по вул. Боженка, 84 відбулася ДТП за участю автомобіля «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого ОСОБА_1 , власнику колісного транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного суб`єктом оціночної діяльності, від 28 травня 2015 року № 15403/13, величина майнового збитку, завданого транспортному засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із урахуванням податку на додану вартість складає 362 678,01 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року витребувано у АТ «СК АХА Страхування» належним чином завірені копії таких документів: страховий акт, розрахунок страхового відшкодування, звіт експерта у справах № 1.102.15.02095, 1.102.15.02135, 1.200.15.0000232.

Відповідно до страхового акту від 02 березня 2016 року № АХА2016753, який складено АТ «СК АХА Страхування» за заявою ОСОБА_1 від 25 травня 2015 року, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 28 січня 2015 року № АІ4235739 згідно з розрахунком від 01 березня 2016 року визначена сума страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

При цьому у розрахунку зазначено, що розмір збитку нанесеного пошкодженому транспортному засобу потерпілого визначено на підставі звіту від 03 серпня 2015 року № 309/15, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , за висновком якого вартість відновлювального ремонту складає 415 178,25 грн, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу потерпілого на момент ДТП, яка складає 388 197,42 грн, а ринкова вартість транспортного засобу після ДТП погоджена із клієнтом і складає 285 500,00 грн. Вказаний розрахунок підписаний ОСОБА_1

Відповідно до страхового акту від 02 березня 2016 року № АХА2016756, який складено АТ «СК АХА Страхування» за заявою ОСОБА_1 від 25 травня 2015 року, на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 27 лютого 2015 року № АІ4235739/ДГО згідно з розрахунком від 01 березня 2016 року визначена сума страхового відшкодування у розмірі 52 697,42 грн. У розрахунку зазначено, що розмір збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу потерпілого, визначено на підставі звіту від 03 серпня 2015 року № 309/15, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , за висновком якого вартість відновлювального ремонту складає 415 178,25 грн, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП, яка складає 388 197,42 грн, а ринкова вартість транспортного засобу після ДТП погоджена із клієнтом та складає 285 500,00 грн. Вказаний розрахунок підписаний ОСОБА_1 .

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Положеннями статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Належним чином оцінивши докази у цій справі та встановивши, що на підставі договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 серпня 2015 року та добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспортного засобу від 27 лютого 2015 року за заявою позивача АТ «СК «АХА Страхування» виплатило йому страхову виплату у розмірі, визначеному на підставі висновку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, відповідно до якого пошкоджений транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтований, із чим погодився й сам позивач, суд апеляційної інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норму статті 30 Закону та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодуванню позивачеві шкоди, заподіяної йому внаслідок ДТП.

Відмовляючи позивачеві у стягненні вартості медичних послуг, суд апеляційної інстанції, оцінивши надані позивачем докази, зокрема акти надання ОСОБА_1 медичних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр Святого Пантелеймона» за період із 26 травня 2015 року до 25 січня 2016 року, обґрунтовано виходив із того, що позивачем у порушення приписів статті 81 ЦПК України не доведено причино-наслідкового зв`язку між тілесними ушкодженнями, завданими у результаті ДТП, та понесеними витратами саме на їх лікування у розмірі 62 070,00 грн. Відповідно до загальних засад цивільного законодавства позивач повинен довести факт завдання шкоди відповідачем та її розмір.

Посилання позивача на звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого ОСОБА_1 , власнику колісного транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного ТОВ «Бізнесс Ассіст», від 28 травня 2015 року відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу складає 414 191,64 грн, вартість відновлювального ремонту - 336 407,06 грн, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування із пошкодженого транспортного засобу розмір збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу потерпілого, визначено на підставі звіту від 03 серпня 2015 року № 309/15, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , за висновком якого вартість відновлювального ремонту складає 415 178,25 грн, ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП складає 388 197,42 грн, а ринкова вартість транспортного засобу після ДТП погоджена із клієнтом та складає 285 500,00 грн. Вказаний розрахунок підписаний ОСОБА_1

Отримавши від АТ «СК АХА Страхування» страхове відшкодування, визначене на підставі вказаного висновку, із погодженою ринковою вартістю транспортного засобу після ДТП, позивач погодився зі звітом 03 серпня 2015 року № 309/15, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , щодо визначення майнового збитку, завданого йому як власнику пошкодженого транспортного засобу.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним і позивач має право стягнути шкоду безпосередньо з особи, яка її завдала, навіть якщо цивільно-правова відповідальність цієї особи є застрахованою, з огляду на те, що АТ «СК АХА Страхування» виплатило позивачу страхову виплату у розмірі, що складає різницю між вартістю транспортного засобу позивача до та після ДТП, чим повністю відшкодувало позивачеві розмір збитків, заподіяних відповідачем.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Таким чином, касаційна скарга не містять доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Рішення суду апеляційної інстанції у частині відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржується, а тому суд касаційної інстанції не переглядає оскаржуване рішення у цій частині.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик