2/465/770/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.04.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартинишин М. О.

з участю секретаря Мацко Х.Д.

представника позивача ОСОБА_1 .М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за кредитним договором, з урахуванням уточнення позовних вимог просив стягнути у розмірі 107 241,63 доларів США та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 19.03.2008 року між ВАТ Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 19.03.2008 року було укладено Кредитний договір № 048-2008-683 на загальну суму 128 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.03.2038 року.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.

19.03.2008 року між ВАТ Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором укладено Договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язується відповідати перед Банком солідарно з відповідачем ОСОБА_2 в повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 048-2008-683 від 19.03.2008 року станом на 31.03.2015 року становить 107 241,63 дол. США, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту 4 179,60 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту 96 129,75 дол. США; відсотки 6 147,39 дол. США; підвищені відсотки 784,88 дол. США.

Відповідачі не вживають жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов`язання передбачені Кредитним договором, ухилитися від виконання зобов`язань перед Банком.

Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав суду пояснення з підстав, викладених до позовної заяви. Просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представники позивача.

Представник відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, з якого суд вбачає, що таке клопотання є безпідставне, необґрунтоване та без поважних причин, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представники позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, заперечення на позов, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Судом встановлено, що 19.03.2008 року між ВАТ Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 19.03.2008 року було укладено Кредитний договір № 048-2008-683 на загальну суму 128 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.03.2038 року.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

19.03.2008 року між ВАТ Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором укладено Договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язується відповідати перед Банком солідарно з відповідачем ОСОБА_2 в повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору вбачається, що позичальник зобов`язувався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,25% річних.

Згідно з п.п.1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або термін його погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 36,75% річних.

Відповідно до п.2.4. Кредитного договору позичальник зобов`язувався щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок.

Згідно п.2.5. Кредитного договору Сплата щомісячного платежу та процентів здійснюється Позичальником відповідно до Графіка погашення (Додаток № 2 договору).

Однак в порушення умов Кредитного договору № 048-2008-683 від 19.03.2008 року, відповідач свої зобов`язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, та така заборгованість станом на 31.03.2015 року становить 107 241,63 дол. США, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту 4 179,60 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту 96 129,75 дол. США; відсотки 6 147,39 дол. США; підвищені відсотки 784,88 дол. США.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Крім того, зазначаємо, Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет N 15- 93).

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у іноземній валюті

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, уразі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із договору поруки від 19.03.2008 року, відповідальність відповідачів є солідарною.

Станом на 24.04.2019р. відповідачі не внесли кошти на погашення заборгованості перед позивачем.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, оскільки відповідачі по Кредитному договору № 048-2008-683 від 19.03.2008 року не сплатили у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно кошти у розмірі 107 241,63 доларів США.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 3654,00 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №058-2008-217 від 08.02.2008 року у розмірі 107 241,63 доларів США та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повне судове рішення складено 08.05.2019 року.

Суддя Мартинишин М.О.