15.04.2019
Справа № 642/6070/17
Провадження 6/642/71/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р. м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

при секретарі судового засідання Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення боржника, а саме яке орендує боржник обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків , зокрема до офісу 217 за адресою м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, для проведення арешту та опису майна належного боржнику, для реального виконання виконавчого листа 642/6070/17 виданого 14.08.1918 року Ленінським районним судом м. Харкова, про стягнення з обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків на користь ОСОБА_2 пай у розмірі 476000 грн., інфляційні витрати за період з 01.04.2017 року по 04.06.2018 року у розмірі 67258,80 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01.04.2017 року по 04.06.2018 року у розмірі 16823 грн. (АСВП № 58443357 постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2019 року) та виконавчого листа 642/6070/17 виданого 14.08.2018 року виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6600,80 грн., та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 704,80 грн. (АСВП № 58442960 постанова про відкриття провадження від 20.02.2019 року).

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 перебуває вказане виконавче провадження.

Приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, які були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом та якою боржника зобов'язано протягом пяти днів подати декларацію про доходи та майно.

Вказує, що боржник постанови отримав 26.02.2019 року.

Також у подання зазначено наступні відомості.

Відповідно до відповіді ДФС на боржника відкриті розрахункові рахунки в банківським установах.

Відповідно до відповіді РСЦ на імя боржника транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповіді КП ХМ БТІ на імя боржника право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Держкомзем земельні ділянки на імя боржника не обліковуються.

19.03.2019 року боржник не допустив виконавця для проведення виконавчих дій до приміщення за адресою м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

На запит приватного виконавця надано відомості ТОВ Бізнес Центр Пушка що обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків орендує приміщення для розміщення офісу за адресою м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7. офіс 217 на підставі договору суборенди № 250 від 01.06.2018 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, та як зазначає приватний виконавець, враховуючи значну суму боргу, а рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного майна, приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Приватний виконавець ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, просив подання задовольнити в повному обсязі, розглянути подання у відсутність приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № № 58443357 на виконання виконавчого листа 642/6070/17 виданого 14.08.1918 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків на користь ОСОБА_2 пай у розмірі 476000 грн., інфляційні витрати за період з 01.04.2017 року по 04.06.2018 року у розмірі 67258,80 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01.04.2017 року по 04.06.2018 року у розмірі 16823 грн. ОСОБА_3 виконавче провадження № 58442960 та виконавчого листа 642/6070/17 виданого 14.08.2018 року виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6600,80 грн., та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 704,80 грн.

20.02.2019 року, керуючись статтями 3, 4, 19, 24, 26 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 58443357 та № 58442960, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою від 20.02.2019 року обєднані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 58443868.

З матеріалів виконавчого провадження, наданих суду приватним виконавцем, вбачається, що 21.02.2019 року боржнику направлено вказані постанови, однак у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення відсутні відомості щодо отримання боржником кореспонденції.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець, як на підставу для надання дозволу на примусове проникнення до приміщення боржника, вказує, що рішення суду боржником не виконано, а проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника не виявляється можливим, оскільки боржником не було надано доступу до офісу. .

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Так, 1. виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця/приватного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права;обов'язковості виконання рішень; законності;справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що приватний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів подання, рішення суду станом на час розгляду подання боржником не виконано.

Відповідно до відповіді ДФС на боржника відкриті розрахункові рахунки в банківським установах АТ СБЕРБАНК, ПАТ ОСОБА_4 ОСОБА_3, АТ ТАСКОМБАНК, АТ АЛЬФА-БАНК у м. КИЄВІ, Казначейство України (ел.адм.подат.)

Постановою від 07.03.2019 року приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у вказаних банківських установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_5 кооператив Житлово-будівельний кооператив Новий Будинок Харків у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, щтрафів 634799,18 грн.

Надані до подання матеріали не містять відомості, що на рахунках боржника відсутні грошові кошти.

Відповідно до відповіді РСЦ № 31/20-1365 від 02.04.2019 року на імя боржника транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповіді КП ХМ БТІ № 2988/04-08/19 від 21.03.2019 року актуальні відомості про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до відповіді Харківської філії Центру Державного земельного кадастру № 07/306 від 29.03.2019 року за архівними даними станом на 01.01.2013 року земельні ділянки на імя боржника не обліковуються, та розяснено що відомості до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюють територіальні органи (Державні кадастрові реєстратори) Держгеокадастру України.

На запит приватного виконавця надано відомості ТОВ Бізнес Центр Пушка що обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Новий будинок Харків орендує приміщення для розміщення офісу за адресою м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7. офіс 217 на підставі договору суборенди № 250 від 01.06.2018 року.

19.03.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 складено АКТ відповідно до якого боржник не допустив виконавця для проведення виконавчих дій до приміщення за адресою м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7 для проведення виконавчих дій.

Вказаний акт складено за участю понятих та у присутності ФОП ОСОБА_6.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Законом України «Про виконавче провадженя» передбачена можливість виконавця входити до житла боржника, що належить боржнику на праві власності або на праві володіння чи користування.

При цьому визначальним при розгляді подання про примусове проникнення до житла є: факт невиконання рішення суду чи іншого виконавчого документа та неможливість виконавця потрапити до житлового приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, належність цього майна боржнику на праві власності, а також обізнаність боржника про проведення виконавчих дій, у тому числі про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до приміщення боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до приміщення; немає доказів про отримання ним викликів до державного виконавця; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій. Зокрема, боржнику не вручено у передбаченому законом порядку копії постанов про відкриття виконавчого провадження, не відібрано пояснень з приводу невиконання ним рішення суду. Акт від 19.03.2019 року не містить відомості з приводу того, що саме представник (працівник) боржника не допустив до приміщення приватного виконавця.

Таким чином, відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Отже, суд дійшов висновку, що дане подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до приміщення є недоведеними, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості іншого володіння особи, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-260, 268, 353, 439 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст складено 19.04.2019 року.

Суддя О.В. Бородіна