Єдиний унікальний номер судової справи 482/294/19
Провадження № 22-ц/812/835/19 Доповідач апеляційної інстанції - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

25 квітня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 березня 2019 року, постановлену головуючим суддею Демінською О.І. за матеріалами позовної заяви - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця, -

встановила:

18 лютого 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця 5 828 грн. 27 коп.

Ухвалою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 березня 2019 року позовну заяву повернуто Банку на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Судове рішення мотивоване тим, що позов Банку є спором щодо спадкування, оскільки підставами звернення до суду з вказаним позовом до відповідача зазначено наявність у нього статусу спадкоємця померлого, як позичальника позивача, у зв'язку з тим не підлягає розгляду у спрощеному провадженні. До матеріалів позовної заяви не додано доказів того, що представник Банку Савіхіна А.М., що підписала та подала його до суду, є адвокатом чи, що підтверджують повноваження цього представника позивача, як адвоката або керівником, членом виконавчого органу та уповноважена від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа є малозначною відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, а тому місцевий суд дійшов передчасного висновку про відсутність необхідних процесуальних прав у особи, яка подала позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 правом надати відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, не скористалася.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, яка є спадкоємицею після смерті позичальника ОСОБА_4 5 828 грн. 27 коп. за кредитним договором, укладеним між ним та Банком 03 травня 2013 року, яка утворилась внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором.

-2-

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБПАНК», суд першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що позовну заяву підписано особою, повноваження якої на представництво інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» документально не підтверджено, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що вона є адвокатом.

З такими аргументами суду першої інстанції погодитися не можна.

Право на ефективний судовий захист закріплено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першому протоколі та протоколах № № 2,4,7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності у даній справі.

За положеннями ч. 1 ст. 47 ЦПК України цивільна процесуальна дієздатність це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді. Цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого представника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, Савіхіна А.М. як представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця.

На підтвердження своїх повноважень представника додала до позовної заяви копію довіреності № 8332-К-Н-О від 31 серпня 2017 року, відповідно до якої їй надані права представляти інтереси Банку з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, зокрема, подавати, підписувати, пред'являти та підтримувати позови в усіх судах всіх інстанцій. Вказана довіреність була видана ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі виконуючого обов'язки Голови Правління Пахачук Галини Данилівни на підставі Статуту (нова редакція) (затверджено наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) від 3 квітня 2017 року № 409, погоджено Національним банком України 19 квітня 2017 року) і Протоколів № 25 та № 26 засідання Наглядової Ради ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 20 липня 2017 року (а.с. 8, 123).

Зі Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.120).

-3-

Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 274 ЦПК України визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням ціни позову, а також у зв'язку з тим, що відсутні підстави, за яких розгляд справи має проводитися виключно за правилами загального позовного провадження, зазначена справа відповідно до закону є малозначною.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 60 ЦПК України визначено винятки із загального правила щодо представництва у суді виключно адвокатом.

Так, відповідно до частини другої зазначеної статті, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду щодо застосування до спірних правовідносин виключень, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, оскільки спірні відносини виникли у спорі щодо стягнення заборгованості за кредитом та не стосуються відносин, що виникли у спорі щодо спадкування.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, колегія суддів враховує, що за правилами п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі, що переглядається становить 5 828 грн. 27 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому представництво Банку у суді першої інстанції його представником Савіхіною А.М. на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що районний суд допустив порушення процесуального права, безпідставно повернув позовну заяву, що призвело до обмеження прав Банку на звернення до суду.

-4-

За такого, оскаржувана ухвала на підставі ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.В. Самчимшина

Судді: Т.З. Бондаренко

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.