№ 207/1325/18
№ 2/207/639/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Південний відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Південний відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 11.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинено виконавчий напис за реєстрованим номером 8745 за кредитним договором б/н від 09.01.2008 року про стягнення з неї залишку заборгованості за кредитним договором укладеним з відповідачем в сумі 8999,72 грн., залишку заборгованості за відсотками в сумі 33667,20 грн., пеня та комісія 5205,00 грн., штраф в сумі 2393,60 грн., всього 53265,52 грн. з урахуванням витрат повязаних із виконавчим написом в сумі 3000,00 грн. Також згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.03.2015 року (справа 207/119/15 ц) з неї було стягнуто на користь відповідача заборгованість сум 13286,65 грн., на підставі договору б/н від 09.01.2008 року. Отже, з неї стягнуто заборгованість за рішенням суду, і за виконавчим написом нотаріуса.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що виконавчий напис вчинений з дотриманням ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат» та п. 3.1, 3.2 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів, що є первинним документом. Банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Виконавчий напис вчинений з дотриманням чинного законодавства на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, мотивуючи та обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивач не вказав в чому полягає спірність заборгованості по кредитному договору. Позивачем не наведено які саме положення розрахунку заборгованості або виписки про рух коштів є неправильним чи не відповідають умовам кредитного договору, власний розрахунок не здійснений. Банком надано обґрунтований розрахунок заборгованості в якому відображено всі проплати, які надходили на погашення заборгованості та міститься вся наявна заборгованість за кредитним договором. Позивачем не доведено факт належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та не надано відповідний розрахунок суми заборгованості, яким частково або повністю спростований розрахунок банку. Позивач безпідставно вважає, що виконавчий напис вчинений поза межами трьох років з дня виникнення права вимоги, оскільки у відповідності до умов та правил договору укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору №б/н від 09.01.2008 року, позичальник зобов'язався погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію й неустойку, не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку. Відповідач звернувся до позивача з повідомленням про наявність боргу, що підтверджується матеріалами нотаріальної справи. Позивачем не надано до позову жодного доказу виконання наведеного повідомлення. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. У відзиві просила відмовити у задоволенні позовної заяви у звязку з безпідставністю.

Представник третьої особи Південного відділу державної виконавчої служби м. Камянське ГТУ юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, додатково повідомив що на примусовому виконанні відносно ОСОБА_1 перебуває 3 (три) виконавчих документа, а саме: виконавчий лист №207/1149/15ц від 14.04.2015 року виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг 13286,65 грн.; виконавчий лист №207/119/15ц від 14.04.2015 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір -243,60 грн., виконавчий лист №8745 від 11.09.2017 року виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» борг 50265,52 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису 3000 грн.

Суд, дослідивши докази надані в обґрунтування доводів сторін, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2015 року винесено заочне рішення, згідно якого з ОСОБА_1 стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.01.2008 року в розмірі 13286 грн. 65 коп. та 243, 60 грн. судового збору.На час розгляду справи рішення не скасоване.

15.09.2016 року Баглійським відділом державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.03.2015 рок було відкрито виконавче провадження ВП № 52273777.

11.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинений виконавчий напис за реєстрованим номером 8745 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 09.01.2008 року в сумі 8999,72 грн., залишку заборгованості за відсотками в сумі 33667,20 грн., пеня та комісія 5205,00 грн., штраф в сумі 2393,60 грн., всього 53265,52 грн. з урахуванням витрат повязаних із виконавчим написом в сумі 3000,00 грн.

17.01.2018 року Баглійським відділом державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі виконавчого напису №8745 було відкрито виконавче провадження ВП № 55508527.

Таким чином зазначене рішення свідчить про те, що одна й та сама сума з ОСОБА_1 стягнута двічі, при цьому як рішення так і виконавчий напис є виконавчими документами, що є порушенням ст. 61 Конституції, яка визначає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання.

Письмових доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 визнала заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 8999,72 грн., залишку заборгованості за відсотками в сумі 33667,20 грн., пеня та комісія 5205,00 грн., штраф в сумі 2393,60 грн., всього 53265,52 грн. суду не надано.

Крім того, доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду надано не було, та не було надано оригіналу кредитного договору № б/н від 09.01.2008 року відповідно до якого було вчинено виконавчий напис нотаріусом, не надано виписку з рахунку боржника за вказаним кредитним договором.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат щодо судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 704,80 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.15-18 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141, 256-268 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Південний відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Виконавчий напис від 11 вересня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі № 8745, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 09 січня 2008 року в сумі 8999,72 грн., залишку заборгованості за відсотками в сумі 33667,20 грн., пеня та комісія 5205,00 грн., штраф в сумі 2393,60 грн., всього 53265,52 грн. з урахуванням витрат повязаних із виконавчим написом в сумі 3000,00 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Подобєд О.К.