Справа № 759/1958/15 Головуючий в суді І інстанції Сенько М.Ф.
Провадження № 22ц-824/7077/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Траст» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року представник ТОВ ФК «Сіті Фінанс» звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року позов ПАТ Банк «Траст» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку суму боргу за кредитним договором № R011.011-TEK.0043053 від 03 квітня 2014 року та видано виконавчий лист.

Зазначає, що 18 травня 2018 року між ПАТ Банк «Траст» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір № 1 про відступлення прав вимоги, за яким товариство отримало право вимоги за вказаним кредитним договором, при цьому судове рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 залишається не виконаним, тому просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме - стягувача з ПАТ Банк «Траст» на ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року заяву задоволено, замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме - стягувача з ПАТ Банк «Траст» на ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у справі № 759/1958/15-ц за позовом ПАТ Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що обґрунтовуючи свої висновки, місцевий суд виходив з припущень та з недоведених обставин, що мають значення для справи, оскільки будь-які належні докази переходу права вимоги від банку до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у матеріалах справи відсутні, а надані заявником докази на підтвердження своїх вимог є копіями невідомого походження і не підтверджують доводів заявника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № R011.011-TEK.0043053 від 03 квітня 2014 року, тому є правонаступником ПАТ Банк «Траст».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором № R011.011-TEK.0043053 від 03 квітня 2014 року у розмірі 113 834,16 грн. та видано виконавчий лист.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-03-30-000001-a від 19 квітня 2018 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» визнано переможцем електронного аукціону з купівлі кредитного портфелю ПАТ Банк «Траст» у розмірі 959 186, 82 грн., а також зазначено обов`язок переможця аукціону укласти договір купівлі-продажу/відступлення прав вимоги придбаного активу протягом 20 робочих днів (т.2, а.с.99).

18 травня 2018 року між ПАТ Банк «Траст» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір №1 та додаток № 1 до цього договору, за яким ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором № R011.011-TEK.0043053 від 03 квітня 2014 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 .

Відповідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази та встановивши обставини у справі, правильно виходив з того, що оскільки ПАТ Банк «Траст» передало ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права вимоги за договором кредиту № R011.011-TEK.0043053 від 03 квітня 2014 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 , при цьому перехід права вимоги до товариства відбулося із дотриманням вимог законодавства і договір про відступлення прав недійсним не визнавався та не скасований, а судове рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 залишається не виконаним, що порушує майнові права кредитора, то заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про відсутність доказів його повідомлення про заміну кредитора, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до ст. 516 ЦК України, законодавець не пов`язує заміну кредитора в зобов`язанні зі згодою боржника, а повідомлення останнього про заміну кредитора у зобов`язанні має на меті виключно захист інтересів нового кредитора, який бере на себе ризики щодо несприятливих для себе наслідків у зв`язку із таким не повідомленням боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, в тому числі і у випадку виконання зобов`язання боржником первісному кредитору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: