Справа № 202/6844/18
Провадження № 2/202/690/2019
03 квітня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Некрасової А.О.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В жовтні 2018 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Просила суд: визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
УхвалоюІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з наведених в позові підстав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ордеру № 551 від 07.05.1979 року, ОСОБА_7 та члени її сім'ї: ОСОБА_8 (донька), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_3 (син) отримали в користування квартиру № 35 у корпусі №1 будинку № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпро (а.с. 6).
Судом не прийнято, як доказ акт від 27 вересня 2018 р., складений мешканцями будинку № 77 по вул. Янтарній у м. Дніпро, про не проживання ОСОБА_3 більше шести місяців в квартирі 35 у корпусі №1 будинку № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпро, оскільки він не затверджений у встановленому законом порядку, а тому не є належним доказом. (а.с. 7).
Також суд критично відноситься до показань свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проживають в сусідніх підїздах та не були в середині квартирі.
Відповідно до ст.58 Житлового кодексу, єдиною підставою на вселення в житлове приміщення державного або громадського житлового фонду є ордер.
Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Згідно ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.
За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.
Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відмова ОСОБА_3 від утримання спірної квартир не є підставою для позбавлення його права на користування квартирою № 35 у корпусі №1 будинку № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпро.
Таким чином, беручи до уваги, що основний наймач ОСОБА_5 померла 16.03.2018 року та наразі не визначений основний наймач квартири, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є безпідставними та необґрунтованими, та не вбачає законних підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати на відповідачів не покладаються.
Керуючись: ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 12 квітня 2019 року.
Суддя Л.П. Слюсар