КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Київ

Справа №759/15585/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3215/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Ул'яновської О.В. 03 грудня 2018 року в м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені та інфляційних втрат за договором, внаслідок невиконання грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 28480,01 грн та судові витрати у справі у розмірі 1600, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами був укладений договір №1036 від 16 липня 2013 року на експлуатацію та обслуговування, згідно якого позивач зобов'язався зберігати автомобіль, що належить відповідачу в гаражі № 6 з виконанням усіх необхідних умов, які забезпечують його збереження, а відповідач зобов'язався оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором. Однак відповідач порушив умови договору та взяті на себе зобов'язання та із серпня 2015 року припинив сплачувати кошти за отриманні послуги, а з 01 листопада 2016 року сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого сума основного боргу становить 8210 грн. На підставі умов договору позивачем розрахована пеня в розмірі 17313,8 грн, а на підставі ст. 625 ЦК України розрахована сума інфляційних витрат, що становить 1356,21 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року позов Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені та інфляційних втрат за договором, внаслідок невиконання грошового зобов'язання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» суму заборгованості за договором у розмірі 12725, 97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» судовий збір по справі у розмірі 714, 94 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з серпня 2015 року відповідач не здійснював плату за охорону автомобіля та експлуатаційні витрати, а з 01 листопада 2016 року сплачує нерегулярно та не в повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість за загальну суму 8210, 00 грн, також утворилися інфляційні витрати у розмірі 1356, 21 грн, за період з серпня 2015 року по липень 2017 року. Враховуючи, що законодавством пеня обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, тому судом здійснено нарахування пені за період 365 днів у сумі 3159, 76 грн. Тому загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем визначена судом у розмірі 12725,97 грн.

Не погодився із вказаним судовим рішенням відповідач, ним подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що з 22 грудня 2016 року та на час розгляду справи у суді першої інстанції він не є власником гаражного боксу, а тому відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості за цей період. До цього ним в повному обсязі сплачувались платежі в обумовленій сторонами сумі, а збільшення сум внесків позивачем в односторонньому порядку вважає незаконним, відповідно безпідставним є і нарахування пені. На підставі викладеного, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення її вимог.

Представники позивача Вах М.А., Телецький Т.А. заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що на підставі інвестиційно-підрядного договору №4 від 20 травня 1997 року ПрАТ СП «Партнер», що діяв як інвестор-підрядник, здійснив фінансування і виконання будівництва напівпідземної автостоянки-гаражу на ділянці за адресою: АДРЕСА_1 на 24 машиномісця. Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації передало на баланс позивачу напівпідземні гаражі (а.с.16-21).

Рішенням Київської міської ради №125/1335 від 18 березня 2004 року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 відведена ПрАТ СП «Партнер» для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів (а.с.14).

Між ПрАТ СП «Партнер» та ОСОБА_2 16 липня 2013 року був укладений договір №1036 на експлуатацію та обслуговування. Відповідно до п. 1.1 договору позивач взяв на себе обов'язки по зберіганню і охороні транспортних засобів відповідача в гаражі 6 встановленого на земельній ділянці відведеній ПрАТ СП «Партнер» на праві довгострокової оренди за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач взяв на себе зобов'язання вчасно вносити внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених розрахунків ПрАТ СП «Партнер» , з урахуванням змін у нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини з оплати праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони. Умовами п. 4.1 договору сторони погодили, що у випадку затримки оплати зі сторони власника, останній сплачує ПрАТ СП «Партнер» пеню в розмірі 0,5% від суми затриманого платежу за кожний день прострочення (а.с. 9).

Наказом позивача №88 від 31 липня 2015 року, з 01серпня 2015 року встановлено, що щомісячні внесків на відшкодування витрат: АС за адресою: АДРЕСА_1 мають здійснюватись у розмірі 450,00 грн (а.с. 26).

Відповідач здійснював оплату послуг позивача у період 2015-2016 років у розмірі 320 грн., що підтверджується квитанціями виданими позивачем (а.с.89-98).

Право власності відповідача на гаражний бокс №6 розташований у напівпідземному гаражі за адресою: АДРЕСА_1 виникло на підставі договору купівлі-продажу гаражного боксу від 13 липня 2013 року (а.с.75-77). Проте вказане право було припинено внаслідок укладення ним договору дарування від 22 грудня 2016 року, згідно з яким зазначений бокс перейшов у власність ОСОБА_5 (а.с.81-82)

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану його послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В порядку ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведених обставин справи вбачається, що відповідно до пунктів 2.3, 3.2 укладеного між сторонами у справі договору ПрАТ СП «Партнер» виконує свої обов'язки зі зберігання й охорони майна, а відповідач зобов'язаний вносити внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних, визначених ПрАТ СП «Партнер» розрахунків, з урахуванням змін у нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини з оплати праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Розмір внесків за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати може змінюватися на умовах укладеного між сторонами договору. Сторони досягли згоди що розмір щомісячних платежів, які відповідач зобов'язаний сплачувати на користь ПрАТ СП «Партнер», є залежним від умов, зазначених у пункті 2.3 договору.

Встановлення у договорі права ПрАТ СП «Партнер» визначати розмір щомісячних платежів, їх можливої зміни та перелік факторів, що впливають на встановлення та зміну вартості експлуатаційних витрат та внесків за охорону, не потребує укладення між сторонами додаткових угод чи погодження. Вказана умова договору не суперечить вимогам чинного законодавства. А отже визначений позивачем у наказі від 31 липня 2015 року розмір внеску підлягає застосуванню. Вказаний наказ ґрунтується на плановій детальній калькуляції собівартості утримання 1м/м на автостоянці станом на 1 серпня 2015 року.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність встановленого розміру внесків, які відповідач зобов'язався сплачувати на користь позивача за зберігання і охорону транспортного засобу, а також безпідставне нарахування заборгованості, є необґрунтованими.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем в період з 01 серпня 2015 року по грудень 2016 року здійснювались платежі у розмірі 320,00 грн, замість встановлених позивачем 450,00 грн. В грудні 2016 року право власності відповідача припинилось, а отже нарахування позивачем та судом першої інстанції заборгованості за 2017 рік не можна визнати обґрунтованим. Внаслідок цього заборгованість відповідача перед позивачем виникла внаслідок недоплати 130 грн на протязі 17 місяців, що становить 2210 грн.

Нарахування суми пені має здійснюватись наступним чином: за серпень 2015 року сума заборгованості відповідача становить 130 грн, умовами договору визначена пеня на рівні 0,5% за кожен день прострочення, кількість яких до звернення з вимогою позивача і в межах строку позовної давності становить 365 днів, а отже розмір пені на цю суму заборгованості становить 237,25 грн. Таким же чином розраховується пеня за кожен місяць, а загальний її розмір становить 2458,40 грн. Оскільки сума пені перевищує суму заборгованості, виходячи із принципів справедливості та рівності сторін договору, колегія суддів вважає за доцільне на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити її до суми заборгованості.

А отже доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження частково. Також частково обґрунтованими слід визнати заявлені позовні вимоги, позивачем здійснений розрахунок заборгованості без врахування здійснених позивачем оплат, на цю ж суму здійснено нарахування штрафних санкцій.

Наведене не враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим має місце неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення апеляційним судом нового рішення.

На підставі ст. 141 ЦПК України перегляду підлягає і питання компенсації судових витрат, враховуючи принцип пропорційності задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги, стягненню з позивача на користь відповідача підлягає 1200 грн. понесених судових витрат, як різниці між сумами, що підлягали б стягненню на користь кожної із сторін, що передбачено ч. 10 цієї норми.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені та інфляційних втрат за договором, внаслідок невиконання грошового зобов'язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» заборгованість в розмірі 2210,00 грн та пеню в розмірі 2210,00 грн, а разом 4420,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спільне підприємство «Партнер» на користь ОСОБА_2 судовий бір в розмірі 1200 грн.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Спільне підприємство «Партнер», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Жмеринська,1а.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М.Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 22 квітня 2019 року.