Справа № 346/3499/18
Провадження № 2/346/185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді-- ОСОБА_1,

з участю:секретаря ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади, третя особа - ОСОБА_7 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 05 червня 2018 року рішенням Печеніжинської селищної ради обєднаної територіальної громади № 1734-27/2018 затверджено акт комісії з питань житлово-комунального господарства та комунальної власності, питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи за № 1 від 05.06.2018 року; залишено 1 (один) метр земельної ділянки для обслуговування існуючого паркана та господарської споруди ОСОБА_7 із західної та південної сторони у комунальній власності Печеніжинської селищної ради ОТГ. Вважає, що дане рішення органу місцевого самоврядування підлягає скасуванню, оскільки є таким, що порушує її право на користування земельною ділянкою та призведе до порушення її права на отримання у власність спірної частини земельної ділянки в порядку встановленому чинним законодавством України.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вона є власником житлового будинку в с. Сопів, Коломийського району по вул. Зелена, 38. До набуття його у власність даний житловий будинок відносився до колгоспного двору головою якого був її батько, ОСОБА_8. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 листопада 2008 року в справі № 2-547/2008р. за нею, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було визнано право власності на житловий будинок № 38 по вул. Зелена в с. Сопів в рівних частинах по ј кожному. 20 серпня 2009 року ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подарували їй належні їм частки в житловому будинку № 38 по вул. Зелена в с. Сопів на підставі договору дарування посвідченого нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 2583.

За вказаним житловий будинком облікується земельна ділянка площею 0,52 га на підставі даних земельно-кадастрової книги № 1, особовий рахунок № 470 з яких 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,17 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Зелена, а по вул. Княждвірська 0,20 га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно вимог ЗК України від 1990 року її батько, ОСОБА_8, мав обовязок оформити документ, що посвідчує його право власності на земельну ділянку площею 0,50 га, як це було передбачено ст. 23 цього Кодексу. Однак, дію вказаної статті призупинено на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92, який був чинним до 14 вересня 2006 року та передбачав, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю (п. 3). Визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах.

Згідно довідки голови Печеніжинської селищної ради ОТГ від 16 травня 2018 року № 605/02-07/212 підтверджено, що до 1991 року земельними ділянками в с. Сопів розпоряджався колгосп імені Довбуша. У 1991 році з колгоспу імені Довбуша до Сопівської сільської ради передано землевпорядні документи, у тому числі: списки землекористувачів в межах колгоспу імені Довбуша с. Сопів Коломийського району; земельно-кадастрова книга у якій за ОСОБА_8 числиться земельна ділянка площею 0,61 га, особовий рахунок № 545, де проведено зміни, тобто 0,11 га передано ОСОБА_7 з К 180-1195 Ш особовий рахунок № 745 (з 0,61 га вилучено 0,11 га залишилося 0,50 га).

Таким чином, батько, ОСОБА_8 на підставі записів в земельно-шнурових книгах колгоспу імені Довбуша с. Сопів та за ст. 20 ЗК УРСР від 08.07.1970 року мав право користування земельною ділянкою площею 0,50 га, а за Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92 мав право власності на земельну ділянку площею 0,50 га до 14 вересня 2006 року в звязку з втратою чинності Декретом.

Тому, у відповідності з вимогами ЗК України 2001 року ОСОБА_8, вправі був оформити своє право власності на належну йому земельну ділянку чого не зробив в звязку з смертю в 2014 році.

Зважаючи на це, вважає, що Печеніжинська селищна рада перед винесенням 05 червня 2018 року рішення № 1734-27/2018 мала враховувати викладені вище норми матеріального права, вимоги законодавства як Української РСР, так і законодавства України.

Вважає, що належне ОСОБА_8 право користування земельною ділянкою площею 0,50 га, яке зафіксоване в земельно-кадастровій книзі, не припинилося внаслідок його смерті, а тому дане право увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_8, яку вона успадкувала в порядку встановленому чинним законодавством України і у нею виникло право оформити документи на власність на вказану земельну ділянку.

За її заявою від 19 травня 2011 року Сопівська сільська рада 20 травня 2011 року винесла рішення за № 142-6/2011, яким надала позивачу дозвіл на виконання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, що передаються у власність орієнтовною площею 0,52 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Сопів по вул. Зелена, 38 та по вул. Княждвірська.

Однак, її брат ОСОБА_7, який є власником суміжної земельної ділянки почав створювати їй перешкоди в подальшому оформленні приватизації земельної ділянки. Зокрема, складання 29.03.2016 року комісією акту №2 який в подальшому став підставою для винесення рішення від 31.03.2016 року № 348-7/2016, яке на даний час рішенням суду від 14.11.2018 року у справі № 346/1693/17 скасовано.

Оскаржуване рішення Печеніжинської селищної ради ОТГ від 05 червня 2018 року № 1734-27/2018 порушує її права та інтереси, оскільки в такому разі це призведе до зменшення площі земельної ділянки, яку вона вправі приватизувати.

З вказаного рішення не вбачається, що вирішувалося питання щодо вилучення в неї частини земельної ділянки протяжністю 1 метр з західної та південної сторони. Про її намір приватизувати вказану земельну ділянку в органі місцевого самоврядування було відомо, і зважаючи на це ні комісія, ні Печеніжинська селищна рада ОТГ не визначили яким чином слід залишити 1 метр для обслуговування огорожі та господарських будівель.

Відсутні докази вважати, що перед винесенням Печеніжинською селищною радою ОТГ рішення 05 червня 2018 року у неї вилучалася із належної земельної ділянки площею 0,52 га частина спірної земельної ділянки розміром 1 (один) метр із західної та південної сторони. Жодної добровільної відмови від права користування земельною ділянкою не було і про наявність розгляду на сесії Печеніжинської селищної ради спірного питання їй також відомо не було.

Зазначає, що в п. 1 рішення Печеніжинської селищної ради ОТГ від 05 червня 2018 року № 1734-27/2018 про затвердження акту № 1 від 05.06.2018р.викладені обставини, що є тотожними обставинам викладеним в акті № 2 від 29 березня 2016 року щодо необхідності залишити 1 (один) метр ОСОБА_7 для обслуговування ним існуючого паркана та господарської споруди, тобто Печеніжинська селищна рада ОТГ двічі затверджувала своїми рішеннями одні і ті самі положення.

Печеніжинська селищна рада не мала законних підстав для затвердження рекомендацій комісії з питань житлового-комунального господарства та комунальної власності, питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи в частині необхідності залишити 1 (один) метр земельної ділянки для обслуговування існуючого паркана та господарської споруди ОСОБА_7 із західної та південної сторони, оскільки згідно п. 3.25 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" вбачається, що залишення 1 метра від межі сусідньої земельної ділянки необхідно лише для можливості догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту. Жоден інший пункт ДБН не містить положення про необхідність залишення 1 метра для обслуговування огорожі.

З врахуванням встановлених обставин, вважає, що Печеніжинська селищна рада не мала законних підстав своїм рішенням надати обовязковості як рекомендаціям щодо можливості залишення ОСОБА_7 1 метра з південної сторони для обслуговування існуючої огорожі.

Крім того, вважає, що Печеніжинською селищною радою не в спосіб, що передбачений Конституцією та законами України було вирішено залишити в комунальній власності 1 (один) метр земельної ділянки, яка відноситься до земельної ділянки, яка числиться за житловим будинком згідно з земельно-кадастровою книгою № 1 і не була вилученою в порядку визначеному ЗК України 2001 року, та знаходиться не в комунальній власності, а надається в користування ОСОБА_7.

Просить скасувати рішення Печеніжинської селищної ради обєднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області від 05 червня 2018 року № 1734-27/2018 про затвердження акту за № 1 від 05 червня 2018 року в с. Сопів.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в кому зазначив що заперечує щодо позову, доводи позивача вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають розгляду, оскільки в суді вже розглядається справа з тотожним позовом. У задоволені позову просить відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що дійсно в Коломийському міськрайонному суді розглядалася справа між тими самими сторонами, однак дані справи не є тотожними, оскільки в них різний предмет розгляду. Печеніжинська селищна рада ОТГ фактично двічі вирішувала одне і те саме питання та виносила відповідні рішення, які порушують права позивача.

Зазначає, що рішенням суду від 14 листопада 2018 року, яке вступило в законну силу, скасовано попереднє рішення селищної ради яким вирішувалося аналогічне питання, щодо надання ОСОБА_7 для обслуговування паркану земельної ділянки площею один метр, за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 та яку остання має намір та право приватизувати.

Позиція селищної ради щодо необхідності надати ОСОБА_7 земельну ділянку для обслуговування паркану не ґрунтується на нормах закону, оскільки один метр згідно норм закону передбачено для обслуговувань будівлі, а не паркану.

Позивач в судовому засіданні підтримала доводи представника та пояснила також, що вважає доводи селищної ради щодо неможливості виділення земельної ділянки впритул до господарських споруд третьої особи. Пояснила, що вказані споруди є самочинним будівництвом, і ОСОБА_7 зводячи їх повинен був відступити один метру і здійснювати будівництво, а огорожу зведено по межі між земельними ділянками, що порушує норми чинного законодавства. Крім того зазначила що ОСОБА_7 використовує вказану земельну ділянку не для обслуговування споруди чи огорожі, а зорює її та засіює пшеницю. У 2015 та 2016 роках ОСОБА_7 самовільно захоплював її земельну ділянку та користувався нею, а саме засіював пшеницею.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечив, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальні власності, тому селищна рада має право розпоряджатися нею, та вирішувати питання про надання її іншим особам, тому рішення є законним. Вважає, що із заявою на приватизацію цієї земельної ділянки може звернутись будь яка особа, і якщо таке рішення буде прийнято на сесії, то вона буде передана іншим особам. Вважає, що територія земельної ділянки для обслуговування повинна залишатися, оскільки земельна ділянка не може надаватися впритул до споруди.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка належить до комунальної власності позивач користується нею, однак їй вона не належить.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази в їх сукупності, а саме копію оскаржуваного рішення Печеніжинської селищної ради ОТГ від 05.06.2018 року № 1734-27/2018 року про затвердження акту № 1 від 05.06.2018 року в с. Сопів та копію даного акту; копію довідки Печеніжинської селищної ради ОТГ від 06.07.2016 року про те, що за господарством ОСОБА_3 по вул. Зеленій, 38 в с. Сопів, Коломийського району числиться земельна ділянка загальною площею 0,52 га; копію відповіді на адвокатський запит, в якій зазначено, що за будинколодінням в с. Сопів по вул. Зелена, 38 закріплені наступні земельні ділянки: 0,21 га К 179/1195Ш, 0,15 га К146-1195Ш, 0,25 га К 180-1195Ш; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2009 року згідно якого житловий будинок в с.Сопів по вул. Зелена, 38 належить на праві приватної власності в частці ѕ ОСОБА_3 на підставі договору дарування; згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.06.2009 року вищезазначений житловий будинок належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 по ј частці відповідно; копію списку колгоспу Довбуша в с. Сопів; копію рішення Сопівської сільської ради Коломийського району від 20.05.2011 року № 142-6/2011 про надання ОСОБА_3 дозволу на виконання технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право на земельні ділянки; копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.07.2011 року; копію довідки директора ТзОВ «Д.І.К.», про те, що ОСОБА_3 працівники даної фірми проводили обміри земельних ділянок в с. Сопів для виготовлення державних актів права власності на землю, однак здійснити дані обміри в повній мірі завадили сусіди; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10, яка померла 26.05.2014 року; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_8, який помер 28.11.2014 року; копію заповіту, посвідченого 13.02.2007 року згідно якого ОСОБА_7 заповів все належне йому на момент смерті майно ОСОБА_3; копії квитанцій та платіжних доручень про сплату сільськогосподарського податку та земельного податку; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 14.11.2018 року про скасування рішення Печеніжинської селищної ради ОТГ від 31.03.2016 року № 348-7/2016 про затвердження акту №2 від 29.03.2016 року в с. Сопів, Коломийського району; копію трудової книжки ОСОБА_10; копію довідки Сопівської сільської ради від 29.05.2007 року про закріплені земельні ділянки, суд вважає, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено одним із принципів здійснення місцевого самоврядування в Україні - принцип законності. Також згідно ст. 24 вказаного Закону України органи місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією та законами України актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Як вбачається із змісту ст. ст.2,4,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради, як представницькі органи територіальних громад, діють від імені та в інтересах відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цьогокодексу: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цьогокодексу. Такі ж повноваження визначені і ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої до виключної компетенції сільської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин на пленарному засіданні ради.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, судом встановлено, що позивач, як власник будинковолодіння в с. Сопів по вул. Зелена, 38, користується земельною ділянкою, орієнтовною площею 0,52 га, яка закріплена за вказаним будинковолодінням.

Сопівською сільською радою Коломийського району 20 травня 2011 року прийнято рішення за № 142-6/2011, яким надала дозвіл позивачу ОСОБА_3 на виконання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, що передаються у власність орієнтовною площею 0,52 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Сопів по вул. Зелена, 38 та по вул. Княждвірська.

Тобто, орган місцевого самоврядування не заперечив щодо надання права позивачу отримати у власність земельну ділянку, яка облікувалася за домогосподарством останньої орієнтовною площею 0,52 га, визначеної на підставі даних земельно-кадастрової книги № 1 особовий рахунок № 470. Судом не встановлено та відсутні докази щодо самовільного зайняття позивачем земельної ділянки площею 0,52 га по вул. Зелена, 38 та по вул. Княждвірська в с. Сопів.

Печеніжинська селищна рада при прийнятті оскаржуваного рішення зобовязана керуватися Положенями про постійні комісії Печеніжинської селищної ради обєднаної територіальної громади.

Згідно п. 1 Положення передбачено, що: «За результатами вивчення і розгляду питань постійна комісія готує висновки і рекомендації, які оформляються протокольно та приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності заступником міського голови та секретарем комісії. Відповідальність за ведення протоколів постійної комісії покладається на секретаря комісії». Суду не задано доказів того, що при розгляді спірного питання було складено висновки си рекомендацій, які б були оформлені протокольно зі складенням окремого процесуального документа.

Ввідповідно п. 3.9 Положення передбачено, що: «Всі питання, які виносяться на розгляд сесії, попередньо повинні обовязково розглядатись профільною постійною комісією», тоді як відповідач не надав доказів, що такий розгляд мав місце.

Оскаржуване рішення Печеніжинської селищної ради від 05.06.2018р. № 1734-27/2018 "Про затвердження акту за № 1 від 05.06.2018р. в с. Сопів" суперечить рішенню Сопівської сільської ради від 20 травня 2011року № 142-6/2011р., порушує права позивача на право користування земельною ділянкою та перешкоджає в подальшому в отриманні права власності на земельну ділянку через здійснення приватизації в порядку встановленому ЗК України.

Дані обставини встановлені рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.11.2018р., яке вступило в законну силу.

Згідно ст. 82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 141 ЗК України передбачено випадки в яких може бути припинено право користувавання землею. Однак, відповідач не визначивши конфігурації та площі частини земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача без належних правостановлюючих документів, всупереч вищевказаних вимог закону, фактично позбавив позивача права користування частини земельної ділянки і закріпив це право за третьою особою. При цьому, відповідач не перевірив і не дав оцінки доводам позивача щодо самовільного будівництва третьої особи та відповідності закріплення спірної земельної ділянки правилам ДБН.

Тому, з метою поновлення порушеного права позивача слід скасувати рішення Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади від 05.06.2018р. № 1734-27/2018 "Про затвердження акту за № 1 від 05.06.2018р. в с. Сопів".

На підставі наведеного та ст. 16,21 ЦК України, ст. 152 ЗК України, керуючись ст. ст. 81,83, 263- 265, 268 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Позов задоволити. Скасувати рішення Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади від 05.06.2018р. № 1734-27/2018 "Про затвердження акту за № 1 від 05.06.2018р. в с. Сопів".

Стягнути з Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади в користь ОСОБА_3 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення, через Коломийський міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя Потятинник Ю. Р.