справа № 489/7297/18 провадження №2/489/526/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011, але на сьогоднішній день їх стосунки фактично припинені, вона проживає разом з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Ухвалою суду від 27.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, заперечував лише проти стягнення судових витрат, понесених позивачем на оплату послуг адвоката.

Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу, зареєстрованого 10.09.2011 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис № 234).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами частини першої статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої наведеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення статті 180 СК України відповідно до яких обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

За такого, враховуючи, що відповідач ухиляється від утримання дитини, тим самим не виконує покладений на нього законом батьківський обов`язок, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно 50 відсотків судового збору на підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Згідно частин 4, 5 наведеної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи співмірність, розміру понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, та складність справи, яка не є складною, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі вказаному позивачем, який не є значним, та підтвердженому належними доказами.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. (одну тисячу гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 23.11.2018 та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 700,00 грн. (сімсот гривень 00 коп.) витрат, понесених на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні 40 коп.).

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складно 18.06.2019.

Суддя І.В.Коваленко