Справа № 485/26/19
Провадження № 2/485/376/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

У січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 травня 2011 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

Станом на дату смерті позичальника утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 8013,79грн., з яких 4598,03грн. - заборгованість за кредитом, 3415,76грн. - заборгованість за відсотками.

Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 від спадщини не відмовилися, а тому до них перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором.

У відповідності до ст.1281 ЦК України, 07 грудня 2016 року банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори, яка направила відповідь, що отримана банком 31 січня 2017 року.

19 лютого 2017 року позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачів, як спадкоємців, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 8013,79грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судових повісток рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідач ОСОБА_1 подала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, пославшись на неотримання у спадщину майна після смерті матері ОСОБА_3 за його відсутності та наявності інших спадкоємців, її двох дітей, які на час відкриття відкриття спадщини були та є неповнолітіми.

Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 23 травня 2011 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000,00грн. на платіжну картку "Універсальна" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором позичальник внесла 10 серпня 2016 року.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, позичальнику було видано три кредитні картки, строк дії останньої картки до травня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Миколаєві ОСОБА_3 померла, про що Снігурівським РВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області видано 14 липня 2016 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 за актовим записом №210 від 14 липня 2016 року (а.с.49).

З вимогою про повернення кредитної заборгованості банк за життя ОСОБА_3 , до останньої не звертався.

30 листопада 2016 року позивач направив претензію кредитора №SAMDNWFC2 до Снігурівської державної нотаріальної контори (а.с.52), в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину.

До зазначеної претензії банком було долучено копію вказаного вище свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Згідно з копією спадкової справи, порушеної Снігурівською державною нотаріальною конторою за заявою позивача, спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

19 лютого 2017 року банк направив спадкоємцям лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).

Звертаючись із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як до спадкоємця ОСОБА_3 , позивач мав довести, що спадкоємцями всього майна є саме відповідачі та у якій частці.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

Посилання банку лише на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Клопотань про витребування доказів банком суду заявлено не було.

Крім того, позивач не довів, що дотримався передбачених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки на момент пред`явлення претензії кредитора до Снігурівської державної нотаріальної контори йому вже було відомо про смерть боржника із свідоцтва про смерть, виданого відповідним органом державної реєстрації ще 14.07.2016 року.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банком не доведені, а тому позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 22.05.2019р.

Суддя