_______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-5421/11
Провадження № 6/520/96/19
У Х В А Л А

про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке

не зареєстровано в установленому законом порядку

14.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, за участю стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржника ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. звернувся до суду з поданням, в якому просив вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН : НОМЕР_1, що є предметом іпотеки по зазначеній справі, а саме: земельна ділянка, площею 0,1230 га, за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, що не зареєстрована за нею в установленому законом порядку.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник вимоги за виконавчими документами в добровільному порядку не виконує, тому виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович та представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності. Боржник у судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки боржник добровільно виконувати свої обов`язки не бажає.

Судом встановлено, що в проваджені Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-5421/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.03.2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № МL-502/091/2008 від 25.06.2008р. в розмірі 401 388 дол. США 05 центів, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення (100 дол. США = 947,59грн.) складає 3 803 513,02 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № РL-502/003/2008 від 25.06.2008р. в розмірі 92 199 (дев'яносто дві тисячі сто дев'яносто дев'ять ) гривень, 82 копійки Стягнуто з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень.

Після набрання законної сили рішенням суду, 20 серпня 2014 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-5421/11 його щодо примусового виконання.

Відповідно до статей 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем 17 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57444061. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.06.2008 за реєстровим №2641, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №025197 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Чепелєвою Т.В., ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,1230 га, за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3. Також зазначене майно є предметом іпотеки відповідно договору Іпотеки від 25.06.2008 за реєстровим №2652, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Чепелєвою Т.В.

Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 152122807 від 09.01.2019 року вищевказане майно за боржником не зареєстроване.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належить боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку

Відповідно до правил ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності , а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності - право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі, або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Оскільки за боржником не зареєстровано право власності в установленому законом порядку на земельна ділянка, площею 0,1230 га, за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, проте в матеріалах виконавчого провадження є докази, що підтверджують наявність в ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, суд вважає, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення виконання судового рішення.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконані і не втратили своєї законної сили.

Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

Судове рішення - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

За приписами ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, за участю стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржника ОСОБА_2, про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

В порядку виконання виконавчого листа № 2-5421/11, виданого Київським районним судом міста Одеси 20.08.2014 року, звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН : НОМЕР_1, що є предметом іпотеки по зазначеній справі, а саме: земельну ділянку, площею 0,1230 га, за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, що не зареєстрована за нею в установленому законом порядку

Копію ухвали суду направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.