Справа № 478/1364/18 Провадження № 2/478/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року. смт Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючий - суддя Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Казаківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області Кривоцюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казаківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду в із позовною заявою до Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її батько ОСОБА_2 , з 1964 року являвся членом колгоспу «Авангард» Казанківського району Миколаївської області. У 1994 році вийшов на пенсію, залишаючись членом зазначеного колгоспу. 16.10.1995 року КСП «Авангард» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 - помер. Вона (позивач) є спадкоємцем майна та майнових прав батька - ОСОБА_2 за законом. Спадщину прийняла, але про право батька на земельну частку (пай) не знала, так, як не проживає в Казанківському районі та з мешканцями села спілкується рідко. Інформацію про зазначене право батька отримала випадково від працівників сільської ради.

Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), в розмірі 9,37 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 25.09.2018 року до участі у цивільній справі було залучено належного відповідача, - Казанківську селищну раду Миколаївської області

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок по справі ОСОБА_3 суду пояснила, що з грудня 2016 року вона надавала юридичну допомогу позивачу. Ознайомившись з документами щодо справи знає, що батько позивача - був прийнятий до колгоспу «Авангард» з 1964 року. На запит до архіву, їй надали відповідь що даних про внесення до списків ОСОБА_2 не має.

Свідок по справі ОСОБА_4 суду пояснив, що виконує обов`язки старости на території сіл: Лагодівка, Мар`янівка, Бурячки, Петрово - Висунське, Червона Новоселівка. Він не був членом колгоспу «Авангард» на момент розпаювання. На час розпаювання ОСОБА_2 був пенсіонером. Достаменних відомостей щодо включення ОСОБА_2 до списків членів колгоспу «Авангард» не має.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.

Судом відповідно до ст.81 ЦПК України, на підставі поданих позивачем доказів та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , про що 03.01.1996 року складено відповідний актовий запис №2, дата видачі свідоцтва повторно 02.12.2016 року.

Згідно копії трудової книжки колгоспника, ОСОБА_2 з 1964 року являвся членом колгоспу «Авангард» Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області та працював у господарстві з 1964 по 1994 рік.

Відповідно до інформації Відділу у Казанківському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, державний акт на право колективної власності на землю серія НОМЕР_4 КСП «Авангард» було видано 16.10.1995 року та середній розмір земельної частки (паю) по Лагодівській сільській раді КСП «Авангард» складає 9,37 умовних кадастрових гектарів.

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Лагодівка Казанківського району Миколаївської області та з 24.04.1982 року проживає по АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №0 від 02.12.2016 року, ОСОБА_6 27.04.1988 року уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області складено актовий запис за №9, після державної реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище - ОСОБА_6 , 14.12.2005 року зазначений шлюб було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського РОЮ Миколаївської області складено актовий запис за №72.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 23.12.2006 року, ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 , про що 23.12.2006 року виконавчим комітетом Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області складено актовий запис за №05, після державної реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище - ОСОБА_1 .

Свідоцтва про народження позивачем суду не було надано.

Успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами про спадкування.

Як встановлено ст.548 ЦК України 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, яку разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном (його частиною).

Доказів щодо права ОСОБА_1 на спадщину на земельну частку (пай), в розмірі 9,37 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області,після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не було надано.

За змістом ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування.

Відповідно до ч.1 п.2 Указу Президента України № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного, сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Отже, за вимогами закону право на земельну частку (пай) виникає з часу отримання сільгосппідприємством державного акту на право колективної власності на землю разом з доданими до нього списками осіб, що мають право власності на земельну частку(пай).

Крім того, право на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа.

Отже, особа має право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов :

-перебування в членах КСП на час паювання;

-включення до Списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю;

-одержання КСП Державного акта на на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Докази (додаток №1 до державного акту серія НОМЕР_4) про включення ОСОБА_2 до списку громадян - членів КСП «Авангард», які мають право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я, суду не були надані.

На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

Оскільки, земельна ділянка в натурі (на місцевості) не виділялась, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не видавався. ОСОБА_2 хоча і був членом колгоспу «Авангард» реорганізованого в КСП «Авангард», але не був включений до списку громадян членів КСП «Авангард» які мають право на земельну частку (пай).

Таким чином ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року не набув права як член колишнього КСП «Авангард» на отримання земельної частки (пай).

Позивачем не надані суду належні та допустимі докази, які б безспірно свідчили про те, що на час смерті її батько мав право на отримання земельної частки (паю).

Тому судом, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батько позивача ОСОБА_2 не мав права на земельну частку (пай) площею 9,37 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

Відповідно до положень ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається дві умови, які свідчать, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені статті 549 ЦК Української РСР дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Позивачем не надано суду доказів про набуття нею права на отримання вказаної земельної ділянки як спадкоємцем після смерті її батька ОСОБА_2 як спадкодавця, - тобто не надані суду докази, що мати позивача успадкувала право на вказану вище земельну частку (пай).

Також позивачем не надані докази, які свідчать, що вказана земельна частка (пай) була включена до спадкового майна після смерті батька позивача ОСОБА_2

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на прийняття спадщини позивачем внаслідок спадкової трансмісії, оскільки в даному випадку відсутні обставини для переходу права на прийняття спадщини позивачем.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Розглядаючи питання щодо застосування строку позовної давності заявлене представником відповідача, як підставу для відмови в задоволенні позову позивача, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Однак, одночасне наведення таких підстав для відмови в задоволенні позову (недоведеність і пропуск строку звернення до суду) носить взаємовиключний характер, тому що відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду можливо лише в разі встановлення при розгляді спору, що позов є доведеним (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

За таких обставин, суд не знаходить підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави визнання за позивачем права на зазначену земельну частку (пай).

В зв`язку з вищенаведеним суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року - необхідно відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує фактичні понесені витрати сторін у зв`язку з розглядом даної справи, підтвердженні доказами, що складаються із сум сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1062,91 грн.

Таким чином, суму сплаченого судового збору позивачем слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.3, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай), в розмірі 9,37 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено19 квітня 2019 року.

Суддя: