Справа № 523/9923/18
Провадження №2/523/2462/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 та просив стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 7692 грн, а моральної шкоди - 10000 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2600 грн, і оформлення довіреності у розмірі 400 грн., та судовий збір .

В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . В жовтні 2016 р. його квартиру було затоплено мешканкою квартири НОМЕР_2 , від якої отримав запевнення, що шкода буде відшкодована найближчим часом. Влітку 2017 р. було обіцяно відшкодувати збитки в серпні 2017 р., але до теперішнього часу нічого не відшкодовано. Факт залиття квартири підтверджується актом комісії ТОВ КК «Суворовський» та висновками Суворовського відділу поліції ГУНП в Одеській області.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити на підставі представлених доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вказуючи на те, що вони є безпідставними, оскільки відсутні докази протиправної поведінки та вини відповідача в залитті квартири.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із наданих письмових доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3 , а відповідач ОСОБА_4 є власником квартири НОМЕР_2 в цьому ж будинку, але поверхом вище.

02.10.2017 року позивач звернувся до директора ТОВ ЖЕП «Суворовський» з проханням призначити комісію для складання акту, посилаючись на те, що залиття відбулося в жовтні 2016р., мешканка квартири ОСОБА_7 пообіцяла усунути несправність та відшкодувати збитки, але обіцянку не виконала.

15.11.2017 року комісією в складі майстрів та слюсаря-сантехніка дільниці №1 було складено акт, за змістом якого при візуальному огляді квартири АДРЕСА_3 , виявлено сліди старого залиття в кімнаті біля ванної кімнати на стелі S~0,5х0,5 м і 1х0,5 м, відвалилася шпаклівка, видно залізобетонну панель, набухла і не зачиняється дверцята на антресолі при вході до кімнати. На теперішній час, слідів нового залиття не виявлено. Ймовірною причиною залиття могло бути неодноразове залиття з квартири НОМЕР_2 в 2016 р. та в 2017 р., санітарно-технічні прилади знаходяться в робочому стані.

Відповідно до звіту, складеного 21.05.2018 р. ФОП ОСОБА_6 , ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню попереднього стану квартири НОМЕР_3 складе 6492 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартиру складає 5375 грн., без НДС. Вартість дослідження по звіту склала 1200 грн.

Нормами ч.1 ст.15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а саме, не надано доказів того, що залиття квартири НОМЕР_3 відбулося з квартири № НОМЕР_1 , тобто не підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між залиттям і діями чи бездіяльністю відповідача. Наданий акт про залиття квартири та відповідь Суворовського ВП про те, що особа ОСОБА_7 затопила квартиру, не є належними і допустимими доказами, є лише припущенням, яке не може бути прийнято судом, оскільки рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд також відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.3 ч.2 вказаної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідностатті 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що позивачем не доведено завдання відповідачем йому матеріальної шкоди, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають до задоволення.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини та норми, якими дані правовідносини регулюються, суд залишає позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих залиттям квартири залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.04.2019 р.

Суддя: