Справа № 183/7555/18
№ 2-о/183/55/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.

секретаря судового засідання Данильченко Т. В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Новомосковську в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2018 року заявник звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилалась на те, що 22 липня 2017 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на житлову квартиру № 1 у будинку № 216 на вул. Сучкова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області та на грошові вклади. За життя, а саме 01 жовтня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого вищезазначену квартиру, заповіла їй. У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 22 липня 2017 року. Так, 30 січня 2018 року їй було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову квартиру, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади спадкодавця їй було відмовлено, через відсутність права на спадкування майна, яке неохоплене заповітом, а також через відсутність родинного звязку зі спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду.

Додала, що вона проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 з лютого 2011 року по момент її смерті, а саме по 22 липня 2017 року, тобто понад пять років, що підтверджується відповідною довідкою, крім того вона за власний рахунок здійснила поховання ОСОБА_4, а встановлення цього факту необхідне їй для захисту її спадкових прав за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 22 липня 2017 року.

У звязку з чим просить встановити факт її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4, померлою 22 липня 2017 року, однією сім'єю понад пять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2011 року по 22 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі (а.с. 16). Ухвалою суду від 30 січня 2019 року було задоволено клопотання заявника про витребування доказів (а.с. 21-22).

В підготовчому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 у підготовче засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,Ю причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Допитана у підготовчому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знає заявника з 1995 року, підтримує з нею дружні відносини, ОСОБА_4 була сусідкою заявника ОСОБА_1 Додала, що заявник ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 приблизно шість років до смерті останньої, вони вели спільний побут.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення заявника та її представника, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

На підставі частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 22 липня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 771162 від 26 липня 2017 року, наданим суду у засвідченій заявником копії (а.с. 6).

За життя, а саме 01 жовтня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1031, згідно якого належну їй квартиру, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 216/1, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33).

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлої 22 липня 2017 року (а.с. 29), та 26 січня 2018 року звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 38).

30 січня 2018 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 ОСОБА_1 видано спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 22 липня 2017 року, яка складається із житлової квартири № 1 у будинку № 216 на вул. Сучкова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 107 (а.с. 41).

Крім того, судом встановлено, що 01 березня 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 22 липня 2017 року на грошові вклади, однак постановою приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 01 березня 2018 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю права на спадкування майна, як за заповітом так і за законом на грошові вклади спадкодавця через відсутність родинного звязку з останньою (а.с. 47).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання ОСОБА_4 із заявником з лютого 2011 року однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаності заявника із ОСОБА_4 спільним побутом підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5, допитаної у підготовчому засіданні.

Крім того, зазначений факт підтверджується і довідкою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 6549 від 15 грудня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_4 по день смерті була зареєстрована у м. Новомосковську за адресою вул. Сучкова, 216/1, з нею разом проживала з 2011 року по день її смерті: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (в родинному звязку не перебуває) (а.с. 9).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, в засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 з лютого 2011 року до дня її смерті, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, встановлення факту проживання необхідне заявнику для реалізації спадкових прав, іншого порядку встановлення зазначеного факту немає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 6-10, 12,76-81,89, 256, 258, 259, 263-268,293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_4, яка померла 22 липня 2017 року, понад пять років, з лютого 2011 року по 22 липня 2017 року.

Учасники справи:

- заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок216, квартира 2;

- заінтересована особа: приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_3, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 21.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький