Справа № 148/2341/18
Провадження №2/148/140/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

15 квітня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 02.05.1999 по 14.03.2003 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти зареєстровані та проживають з нею. Відповідач сплачував аліменти на їх утримання, однак, після досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття, виплата аліментів на утримання останньої припинилась.

Повнолітня ОСОБА_3 продовжує навчання в Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса в м. Вінниця на другому курсі денного відділення контрактної форми навчання за спеціальністю "право", термін навчання планується до 30.06.2021, стипендія не нараховується.

Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча є працездатним.

Вона працює, однак її заробітньої плати не вистачає для утримання повнолітньої доньки, яка навчається. Донька ніякого джерела доходів не має.

В зв'язку з вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде прожовжувати навчання.

В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.03.2003 серія 1-АМ №091808 (а.с.6), 14.03.2003 шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 02.11.2000 серія І-АМ №120012 (а.с. 8) вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони.

10.10.2018 ОСОБА_3 досягла повноліття.

Відповідно до довідки Донецького національного університету ім. Василя Стуса № 2725 від 06.08.2016 (а.с. 7), ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі на другому курсі денного відділення контрактної форми навчання юридичного факультету за спеціальністю 081 Право, СО Бакалавр, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання.

Оскільки повнолітнядочка ОСОБА_3 проживає біля матері - позивача по даній справі, що підтверджується довідкою Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №2113 від 19.11.2018 (а.с. 9), тому аліменти підлягають стягненню з відповідача, який являється батьком дитини, на користь позивача.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, який є працездатним, інтереси повнолітньої ОСОБА_3, яка продовжує навчання, і навчаючись на денному відділенні, не має можливості працювати, щоб заробляти кошти на своє утримання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Щодо встановлення розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, враховуючи, що донька позивача 10.10.2018 досягла повноліття, і відповідно втратила статус дитини у розумінні ст. 6 СК України, суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, задоволенню не підлягає. Натомість, з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Оскільки позовну заяву предявлено до суду 14.12.2018, тому відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 6, 184, 191, 199, 200 СК України, п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265, 280-282, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації якого: вул. Соборна, 31, с. Клебань, Тульчинський район, Вінницька область, 23660, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 14.12.2018 і до закінчення донькою навчання, а саме до 30.06.2021.

У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації якого: вул. Соборна, 31, с. Клебань, Тульчинський район, Вінницька область, 23660, в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: