Пров. № 2-ав/409/2/19
У Х В А Л А

17 квітня 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді: О.Г.Третяка

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине адміністративну справу за ініціативою ОСОБА_2 Верховного суду про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-а-205/08 (К-25355/08) за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради міста Луганська про стягнення грошових сум по соціальним виплатам, -

В с т а н о в и в :

До суду надійшла адміністративна справа за ініціюванням Верховного суду про відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі 2-а-205/08 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради міста Луганська про стягнення грошових сум по соціальним виплатам.

Відповідно до ст. 384 КАС України Відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 385 КАС України Втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

У судове засідання 17.04.2019 року по справі про відновлення втраченого судового провадження сторони не з'явились, про дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином на підставі п.20 Перехідних Положень КАС України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник, звертаючись до суду з питанням про відновлення втраченого судового провадження, надав копію постанови Вищого адміністративного суду України від 29.04.2010 року по справі № К-25355/08 (а.с.13-14).

ОСОБА_3 до розгляду справи надав копію постанови Артемівського районного суду міста Луганська від 08.10.2008 року (а.с.54), копію ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008 року (а.с.63), копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.07.2009 року про залишення касаційної скарги без руху (а.с.60), копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.10.2009 року про відкриття провадження у справі (а.с.59), копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.04.2010 року про призначення справи до розгляду (а.с.58), копію постанови Вищого адміністративного суду України від 29.04.2010 року (а.с.61-62).

Як вбачається з програми Д-3 Артемівського районного суду м. Луганська, доступ до якої наданий Білокуракинському районному суду Луганської області, в електронному вигляді по справі 2-а-205/08 жодні документи не збереглися (а.с.69). До Білокуракинського районного суду Луганської області зазначена адміністративна справа з Артемівського районного суду м. Луганська не передавалася (а.с.68).

Таким чином, суд вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження в частині наявних у суду матеріалів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 389, 390 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі № 2-а-205/08 (К-25355/08) Артемівського районного суду м. Луганська за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради міста Луганська про стягнення грошових сум по соціальним виплатам в частині:

постанови Артемівського районного суду м. Луганськ від 08.10.2008р., якою:

«

Справа № 2а-205/08

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ У К Р А ї Н И

8 жовтня 2008 року

Артемівський районний суд міста Луганська в складі :

головуючого судді Зінченко Т.О.

при секретарі Василенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Луганська. адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в місті Луганську ради, третя особа Головне управління Державного казначейства у Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язанні зробити перерахунок, стягнення суми одноразової щорічної допомоги до 5 травня,

В С Т А НО В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, та просить, враховуючи всі уточнення позовних вимог, визнати дії відповідача - УПСЗН Артемівської районної в місті Луганську ради по виплаті одноразової допомоги не в повному обсязі за 2008 р.- 400 грн. неправомірними; зобов'язати відповідача - УПСЗН Артемівської районної в місті Луганську ради провести перерахунок та виплату суми недоотриманої щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2008 рік 3448,00 грн., посилаючись на те, що відповідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" /далі Закон/ він як інвалід війни 2-ої групи має право на виплату щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, однак вказана допомога безпідставно зменшена і виплачена йому в зменшеному розмірі.

Представник позивача у суді позов підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення позов не визнав, суду пояснив, що допомога до 05 травня виплачена позивачу відповідно до Закону України "Про державний бюджет України" на відповідний рік, на такі суми виділено і кошти.

Представник третьої особи - Головного управління Державного казначейства у Луганській області також позов не визнав та підтримав пояснення відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом війни 2-ої групи, що підтверджується посвідченням серії Б № 511050, виданим Артемівським УПСЗН та довідками МСЕК № 023646, № 029780 серії 2-20 СУ.

Відповідно ст. 13 п.5 Закону України "Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту" позивач має право на отримання щорічної одноразової допомоги з розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Прожитковий мінімум, а відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне державне страхування", і мінімальна пенсія за віком у 2008 році на час виплати з 01.04.2008р. згідно ст. 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-УІ від 28.12.2007 р. мінімальна пенсія за віком складала 481 грн.

Позивач перебуває на обліку у відповідача - Управління праці та соціального захисту населення, за місцем проживання, і має право на отримання допомоги за 2008 рік у розмірі 3848,00 (481,00 грн. х 8) гривень, фактично отримав 400 грн. Недоотримана сума складає 3448 грн. (3848,00 -400 ), яка підлягає стягненню з відповідача УПСЗН, виходячи з наступного:

Законом України № 968-У1 від 19.06.2003р. був доповнено Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" статтею 17-1, якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавство України про статус ветеранів, війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України ; права та пільги для ветеранів війни рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Відповідно до ст.ст. 17,19 ЗУ "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", основні соціальні державні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений законом; мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється лише Законом України та є виключно обов'язковим для всіх державних органів влади, органів місцевого самоврядування, та інших.»

П. 2 рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10рп/2008 положення пункту 20 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 05 травня розмірах менших, ніж передбачено Законом, визнаний таким, що не відповідає Конституції України.

Ст.8 Конституції України передбачає, що Конституція має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати. Відповідно до Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права; дотримання державою і її органами встановлених законом особистих, майнових прав які гарантуються Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.8, ч.2,3,4 ст. 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує Конституцію, закони України, інші нормативно правові акти; у разі невідповідності акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Посилання відповідача на необхідність застосування Закону «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та на вищу юридичну силу цього закону над Законом є безпідставним, таким, що суперечить діючому законодавству і Конституції, засадам адміністративного судочинства, оскільки ст. 22 Конституції України передбачає, що конституційні права та свободи гарантуються законом і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на ту обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом на 2008 рік, є також безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі.

Посилання відповідача на ті обставини, що Законом "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України частину 5 статті 13 Закону України "Про статусу ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту викладено в новій редакції, яка передбачає що розмір допомоги до дня перемоги визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень; встановлених законом про Державний бюджет, та посиланням у зв'язку з цим на Постанову Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008р. "Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та "Про жертви нацистських переслідувань", яка передбачає розмір вказаної допомоги в 2008р. інвалідам війни 2 групи -400 грн., також суперечить закону, з наведених вище підстав.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету України.

Таким чином, суд вважає, що позов до відповідача УПСЗН Артемівської в м. Луганську ради підлягає задоволенню.

На підставі ст.22, 8 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10п/2008, керуючись ст.ст 8,9,161-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м. Луганську ради щодо виплати ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в зменшеному розмірі, а саме, за 2008 рік в розмірі 400 гривень неправомірними.

Зобов'язати УПСЗН Артемівського району в місті Луганську здійснити перерахунок розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_3 як інваліду війни 2-ої групи.

Стягнути з УПСЗН Артемівської районної в місті Луганську ради за рахунок бюджетних коштів на користь ОСОБА_3 недоотриману щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2008 рік у розмірі 3448 гривень.

Постанова набирає чинності протягом десяти днів після її проголошення.

Постанова може бути оскаржена в Донецькому апеляційному адміністративному суді через Артемівський райсуд міста Луганська шляхом посаді заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня її проголошення і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя (підпис) Т.О.Зінченко

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Зінченко

секретар

»

Також суд вважає за можливе відновити ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008 року, якою:

«

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2008 року Справа № 22-а-14079/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

ОСОБА_4,

при секретареві Чуріковій Я.О.,

розглянула апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м.Луганську ради на постанову Артемівського районного суду м.Луганська від 08 жовтня 2008 року у справі № 2-а-205/08 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м.Луганську ради, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зробити перерахунок, стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА

Постановою Артемівського районного суду м.Луганська від 08 жовтня 2008 року позов ОСОБА_3 задоволений в повному обсязі: визнані неправомірними дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м.Луганську (далі УПСЗН) ради щодо виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в зменшеному розмірі, а саме: за 2008 рік в сумі 400,0 грн., зобов'язано УПСЗН здійснити перерахунок розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2 групи; стягнуто з УПСЗН за рахунок коштів державного бюджету на користь позивача щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2008 рік - 3448,0 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням УПСЗН подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Представник відповідача в судове засідання не прибув - про час, місце та дату апеляційного перегляду справи сповіщений, належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справи у його відсутність, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області в судове засідання не прибув, надав суду заяву про приєднання до апеляційної скарги відповідача, просила справу розглянути за її відсутністю.

Позивач в судове засідання не прибув - про місце, час та дату апеляційного перегляду справи сповіщений належним чином.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом війни 2 групи і згідно ч. 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути недоплачену разову грошову щорічну допомогу до 5 травня за 2008р. в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки заборгованість утворилася внаслідок неправомірних дій відповідача.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідач, перевірила доводи апеляційної скарги за матеріалами справи і вважає, що апеляційна скарга задоволенню не піддягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом війни 2 групи, що підтверджено посвідченням Б № 511050 (а. с. 7), у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивачеві виплачена допомога у розмірі передбаченому Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» в сумі 400,0 грн.

Статтею 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права, і: пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними.

Крім того, ч. 2. З ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не і можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод»

Зміни, внесені підпунктом "б підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107Л/І "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в ч. 5 ст. 13 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту про виплату разової грошової допомоги у розмірі визначеним Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (е неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.]

Посилання відповідача на необхідність застосування Закону „Про державний бюджет» на 2008 рік та на вищу юридичну силу даного Закону над Законом, який надав позивачеві певне майнове право, є безпідставним, таким, що суперечить діючому законодавству і Конституції, засадам адміністративного судочинства, оскільки ст. 22 Конституції України передбачає, що конституційні права та свободи гарантуються законом і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на ту обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом на 2008 рік, є також безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі.

В даному випадку є суперечність стосовно визначеності розміру даної грошової допомоги в двох різних Законах. Враховуючи рішення Конституційного суду, наведене вище, а також приймаючи до уваги вимоги Конституції України щодо верховенства права і заборони щодо звуження іншими законами змісту вже встановлених законом прав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку має виконуватись Закон, який встановив конкретне право, і таке право не може бути обмежене іншим законом, в тому числі і законом „Про державний бюджет.

Отже, суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача на користь позивача недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги, застосував ст, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

В решті постанова суду не оскаржена.

Відповідно до ст. З Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини е головним обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196, 198 ч.1 п.1,200, 205 ч.1 п.1,206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м. Луганську залишити без задоволення.

Постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної в м. Луганську ради, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зробити перерахунок, стягнення суми залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена де Вищого адміністративного суду, України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Згідно з оригіналом.

Голова Артемівського

районного суду м. Луганська /підпис/ ОСОБА_5

»

Також суд вважає за можливе відновити ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.07.2009 року, якою:

«

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

20.07.2009 К-25355/08

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2008 року по справі

за позовом ОСОБА_3

до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради

третя особа Головне управління Державного казначейства України у Луганській області

про утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інваліду війни

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради звернувся із касаційною скаргою на постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2008 року по справі.

Скарга подана у встановлений законом строк із копією касаційної скарги. Відповідно до ч. 5 ст.213 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки до скарги не додано копії оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 5 ст 213 Кодексу адміністративного судочинства України, і тому має бути залишена без руху із встановленням строку для виправлення зазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 213, 214, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інваліду війни -

залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним касаційної скарги до 20.08.2009 та роз'яснити, що у разі не усунення ним зазначених недоліків касаційної скарги, відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута останньому та вважатись неподаною.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Артемівського

районного суду м. Луганська В.Є.ОСОБА_5

»

Також суд вважає за можливе відновити ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.10.2009 року, якою:

«

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

23.10.2009 К-25355/08

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2008 року у справі №22-а-140/9/08

за позовом ОСОБА_3

до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради третя особа Головне управління Державного казначейства України у Луганській області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок, стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, перешкоди для прийняття касаційної скарги та відкриття касаційного провадження Вищим адміністративним судом України відсутні.

Керуючись ст.ст. 211, 212, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за скаргою Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 08 жовтня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2008 року по справі за позовом - ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок, стягнення суми.

Витребувати з Артемівського районного суду м. Луганська справу №22-а-140/9/08 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок, стягнення суми.

Встановити, що в 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали, особи, які беруть участь у справі можуть податей до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу.

Надіслати особам, які беруть участь у справі копії ухвали про відкриття касаційного провадження та інформацію про їхні права та обов'язки.

На адресу відповідача направити копію касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Артемівського

районного суду м. Луганська /підпис/ ОСОБА_5

»

Також суд вважає за можливе відновити ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.04.2010 року, якою:

«

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

23.04.2010 м. Київ К-25355/08

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_10, щодо проведення підготовчих дій до касаційного розгляду справи № 2а-205/08

за позовом ОСОБА_3

до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради

третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Луганській області

про утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інваліду війни 2 групи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову Артемівського районного суду Луганської області від 08.10.2008 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008 у справі № 2а-205/08 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Луганській області про утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги інваліду війни 2 групи відкрито касаційне провадження.

Суддею-доповідачем, згідно ст. 215 КАС України, проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду, а саме: з'ясовано склад осіб, які беруть участь у справі, їм направлені копії ухвал про відкриття касаційного провадження, касаційні скарги та інформація щодо процесуальних прав та обов'язків.

Керуючись статтями 215, 222 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження на 29 квітня 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом

Голова Артемівського

районного суду м. Луганська (підпис) ОСОБА_5

»

Також суд вважає за можливе відновити постанову Вищого адміністративного суду України від 23.10.2009 року, якою:

«

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року м. Київ К-25355/08

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів: Черпіцької Л.Т.

ОСОБА_6

ОСОБА_11

ОСОБА_8

ОСОБА_9

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд

адміністративної справи

за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення

Артемівської районної ради м. Луганськ

на постанову Артемівського районного суду м. Луганськ від 08. 10.2008 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008

у справі № 2-а-205/08

за позовом ОСОБА_3

до Управління праці та соціального захисту населення

Артемівської районної ради м. Луганськ

про стягнення грошових сум по соціальним виплатам

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м. Луганськ про визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м. Луганськ та стягнення недоотриманих сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 3448грн. за 2008 рік.

Постановою Артемівського районного суду м. Луганськ від 08.10.2008 залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008, позов задоволено. Визнано неправомірними дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м. Луганськ щодо виплати ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в зменшеному розмірі, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м. Луганськ здійснити перерахунок розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_3 та стягнути на користь ОСОБА_3 недотриману щорічну одноразову грошову допомогу у розмірі 3448 грн.

Не погоджуючись з постановленими по справі рішеннями, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради, м. Луганськ звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного

суду України.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального права відповідач ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та просить постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Так, скаржник вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій не застосовано відповідні норми Конституції України, Бюджетного законодавства України, не застосовано вимоги КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконних рішень.

Заслухавши доповідь судді Вищого . адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та з цим погоджуються сторони, що позивач є інвалідом війни II групи.

Задовольняючи позов в частині виплат одноразової грошової допомоги до-5 травня суди попередніх інстанцій виходили з того, що для врегулювання спірних правовідносин у цій справі пріоритетними є норми Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такий висновок зроблений судами з порушенням правил застосування норм матеріального права.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що інвалідам війни III групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Однак Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено виплату цієї допомоги інвалідам II групи у 2008 році 481 грн.

Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та інвалідам війни. При цьому дія статті 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, суди, задовольняючи позов, не врахували вище зазначених норм матеріального права про зупинення дії норми, за якою позивач мав право на отримання допомоги в більшому розмірі. Тобто, суди застосували недіючу норму права.

Посилання судів на Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 у справі №10-рп, якими визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у тому числі і положення пунктів, якими зупинено на 2008 рік дію частину 5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги колегія суддів вважає помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення цієї допомоги. Тобто, на момент виплати щорічної допомоги (до 5травня) відповідач діяв відповідно до діючого законодавства.

Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої виплати за 2008 рік відповідно до Закону від 22 жовтня 1993 року №3551 XII.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З огляду на викладене рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, оскільки висновок судів про зобовязання зробити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 221, 222, 223, 229, '230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м. Луганськ задовольнити.

Постанову Артемівського районного суду м. Луганськ від 08.10.2008 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2008 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді (підписи)

»

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з проголошення судового рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_12