Справа № 466/2133/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Львів Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ", про відшкодування пені, індексу інфляції, три проценти річних за прострочення виплати страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

14 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ", про відшкодування пені, індексу інфляції, три проценти річних за прострочення виплати страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 03.04.2016 року у м. Львові, по вул. Шевченка,171, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок вказаної пригоди автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зазнав технічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №4774638 від 10.08.2015р. Учасники даної дорожньо-транспортної пригоди, скориставшись правом, передбаченим п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», спільно склали європротокол. ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні ДТП. ТДВ «СК «Київ РЕ» було належним чином повідомлено про ДТП та складення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 європротоколу.

11.04.2016р. ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії із повідомленням про страховий випадок, та заявою про виплату страхового відшкодування та долучив усі необхідні документи, передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також позивачем було надано пошкоджений автомобіль для складання акту огляду та визначення розміру збитку. 11.06.2017 року страховик відмовив позивачу ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у звязку із тим, що встановлення вини ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді має суперечливий характер та згідно проведеного експертного дослідження №13/2016 від 21.04.2016 року відсутня вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП.

Не погодившись з відмовою страховика у виплаті страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою. 26.01.2017р. заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова по справі 466/6537/16-ц було стягнуто страхове відшкодування із ТДВ «СК «Київ Ре» користь ОСОБА_2 у розмірі 40 000,00 грн. та судових витрат у розмірі 580,00 грн. 25.10.2017р. апеляційним судом Львівської області залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова, а 29.10.2018р. Верховним судом залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25.10.2017 р.

Виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 40 000,00 грн. та судових витрат у розмірі 580,00 грн. було проведено частинами, починаючи з 26.12.2018р., останній платіж по виплаті страхового відшкодування здійснено 08.02.2019р., а саме: 26.12.2018р. 3 000,00 грн.; 27.12.2018р. 3 000,00 грн.; 28.12.2018р. 3 000,00 грн.; 03.01.2019р. 3 000,00 грн.; 04.01.2019р. 3 000,00 грн.; 15.01.2019р. 2 000,00 грн.; 08.01.2019р. 10 000,00 грн.; 28.01.2019р. 5 000,00 грн.; 06.02.2019р. 3 000,00 грн.; 08.02.2019р. 5 000,00 грн.; 08.02.2019р. 580,00 грн.

Отже, усі документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, позивачем подані страховику 11.04.2016р. (що підтверджується листом ТДВ «СК «Київ Ре» №708 від 26.04.2016р.), ТДВ «СК «Київ Ре» зобовязане було виплатити страхове відшкодування до 10.07.2016р., а тому заборгованість у розмірі 40 000,00 грн. у відповідача виникла з 11.07.2016р., у звязку з чим позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості у загальному у розмірі 28 243,21 грн. а саме: пеню у розмірі 13 137,47 грн., індекс інфляції у розмірі 12 160,00 грн., три проценти річних у розмірі 2945,74 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви, викладені в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» в судове засідання не зявився, заяв про перенесення розгляду справи чи розгляду справи в його відсутності не подавав, хоча належним чином був повідомлений про час, місце розгляду справи.

02.04.2019 р. представником відповідача надіслано відзив на позовну заяву, в якому проти позову відповідач заперечив в повному обсязі та зазначив, що ТДВ «СК «Київ Ре» не мало можливості провести виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 до дати закінчення касаційного провадження та отримання відповідачем належним чином посвідченої копії постанови Верховного суду. Крім цього, зазначив, що положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних відносин.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між 10.08.2016 року між ОСОБА_4 та ТДВ «СК «Київ РЕ» було укладено поліс № АЕ/4774638 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З наявної в матеріалах справи копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (складеного у формі Європротоколу), вбачається, що 03.04.2016 року у м. Львові, по вул. Шевченка,171, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Згідно вказаного протоколу ОСОБА_3 визнав себе винним у вказаній ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку надав відповідачу ТДВ «СК «Київ РЕ» всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, а саме: повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06.04.2016 року та заяву про виплату страхового відшкодування від 11.04.2016 року, однак отримав відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У звязку із незаконною відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування позивач змушений був звернутися до суду із відповідним позовом. 26.01.2017р. заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/6537/16-ц було стягнуто страхове відшкодування із ТДВ «СК «Київ Ре» користь ОСОБА_2 у розмірі 40 000,00 грн. та судових витрат у розмірі 580,00 грн. 25.10.2017р. апеляційним судом Львівської області залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова, а 29.10.2018р. Верховним судом залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25.10.2017 р.

Таким чином, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017р. у цивільній справі №466/6537/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Київ Ре» про стягнення страхового відшкодування, встановлені обставини, які не доказуються при розгляді даної цивільної справи, зокрема розмір страхового відшкодування та законність підстав виплати страхового відшкодування ОСОБА_2

Отже, страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 40580,00 грн. частинами, починаючи з 26.12.2018р., останній платіж по виплаті страхового відшкодування здійснено 08.02.2019р., а саме: 26.12.2018р. - 3 000,00 грн.; 27.12.2018р. - 3 000,00 грн.; 28.12.2018р - 3 000,00 грн.; 03.01.2019р. 3 000,00 грн.; 04.01.2019р. 3 000,00 грн.; 15.01.2019р. 2 000,00 грн.; 08.01.2019р. 10 000,00 грн.; 28.01.2019р. 5 000,00 грн.; 06.02.2019р. 3 000,00 грн.; 08.02.2019р. 5 000,00 грн.; 08.02.2019р. 580,00 грн.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 36.5. Закону "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки страхова компанія не виконала у належний строк своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 26.12.2017 р. по 25.12.2018р. в розмірі 13 137,47 грн.

Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства щодо розрахунку пені, і не спростований відповідачем.

Суд критично оцінює доводи відповідача з приводу того, що страхова компанія не мала можливості провести виплату страхового відшкодування до дати закінчення касаційного провадження, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2017 року у справі №466/6527/16-ц було зупинено виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017 року до закінчення касаційного провадження.

Частиною 1 ст. 16 ЦПК України передбачено, що особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення претензії чи позову.

Зупинення виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017 року до закінчення касаційного провадження не звільняє відповідача від виконання його зобовязань передбачених договором чи законом, в даному випадку- відшкодування штрафних санкцій за весь час прострочення виплати страхового відшкодування, оскільки з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Водночас заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.01.2017 року підтверджує факт невиконання ТДВ «СК «Київ РЕ» зобов'язань за вказаним договором, тому початок перебігу строку для нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних починається з наступного дня після закінчення строку, визначеного пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином ТДВ «СК «Київ РЕ» не виконало належним чином своїх зобов'язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.08.2015 року, приймаючи незаконну відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу, відповідач несе ризик настання негативних наслідків у вигляді санкцій, передбачених пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до абзацу першого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, початок перебігу строку для нарахування пені, інфляційних втрат та три відсотки річних починається з наступного дня після закінчення строку, визначеного пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 05.12.2018 року по справі №569/3369/16-ц.

Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.

Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ТДВ «СК «Київ РЕ» та власником «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на користь третіх осіб.

В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах є страховик.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 6-927цс16.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3% річних за період з 11.07.2016 р. по 25.12.2018 р. у розмірі 2945,74 грн., інфляційні збитки - в розмірі 12160,00 грн. грн.

Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження, є доведеними, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 22, 35, 36, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст..ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 (адреса: 81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. У. Кравченко, 25 , РНОКПП: НОМЕР_3) до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б; ), про стягнення пені, індексу інфляції, три проценти річних за прострочення виплати страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б; ) на користь ОСОБА_2 (адреса: 81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. У. Кравченко, 25 , РНОКПП: НОМЕР_3) суму заборгованості у розмірі 28 243,21 грн., а саме: пеню у розмірі 13 137,47 грн., індекс інфляції у розмірі 12 160,00 грн., три проценти річних у розмірі 2 945,74 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 13-Б; ) на користь ОСОБА_2 (адреса: 81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. У. Кравченко, 25 , РНОКПП: НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 24.04.2019 р.

Суддя ОСОБА_5