Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 179/1799/17

провадження № 61-44852св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державне підприємство Конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля,

представник відповідача -Вороновська Ольга Вікторівна ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Максюти Ж. І.,

Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., від 21 серпня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства Конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля (далі - ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля) про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що він працював у відповідача на посаді начальника договірно-правового (юридичного) відділу № 4 з 03 квітня

2004 року по 30 листопада 2011 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року у справі № 2-4020-2011 його було поновлено на роботі з 30 листопада 2011 року, стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток та моральну шкоду. З метою додаткового стимулювання матеріальної зацікавленості працівників відділу № 4 (який позивач у той час очолював) у добросовісному та творчому виконанні своїх обов`язків, відповідальності за результати роботи, а також з метою підвищення ефективності роботи керівником підприємства 12 травня 2008 року було затверджено Положення про порядок заохочення та виплати надбавок робітникам відділу № 4 підприємства, які забезпечили економію фінансових коштів у процесі претензійної роботи та судових позовів (далі - Положення від 12 травня 2008 року). У 2011 році позивач як керівник юридичної служби підприємства особисто представляв інтереси ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля у Арбітражному суді м. Москви (Російська Федерація) у справі за позовом ДП КБ «Південне»

імені М.К. Янгеля до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні космічні послуги» (м. Москва, Російська Федерація) про стягнення заборгованості. На засідання Арбітражного суду м. Москви для представництва інтересів підприємства (відповідача) позивач їздив тричі особисто (відрядне посвідчення від 15 березня 2011 року № 603, відрядне посвідчення від 04 квітня 2011 року № 829, відрядне посвідчення від 22 квітня 2011 року № 1093). Рішенням Арбітражного суду м. Москви від 05 травня 2011 року у справі № А40-6380/11 позов ДП «Південне» імені М. К. Янгеля задоволено, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні космічні послуги» на користь

ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля 1 584 750 доларів США. Він подав на ім`я першого заступника генерального конструктора - генерального директора з організаційно-економічних питань - головного економіста ОСОБА_5 службову записку від 16 травня 2011 року №4/57 з проханням преміювати його особисто, а також працівника відділу № 4 юрисконсульта першої категорії ОСОБА_4 , яка якісно виконувала його вказівки. Першим заступником генерального конструктора - генерального директора з організаційно-економічних питань - головним економістом ОСОБА_5 на службову записку від 16 травня 2011 року № 4/57 було накладено візу «до оформлення додаткової заробітної плати за виграну у суді справу», на підставі абзацу 5 пункту 1.1 Положення від 12 травня 2008 року. Проте відповідач додаткову заробітну плату позивачу не виплатив.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по сплаті додаткової заробітної плати у розмірі 47 542,05 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України

складає 1 342 112,07 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, у складі судді Ковальчук Т. А., від 06 березня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 342 112,07 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 342 112,07 грн, що еквівалентно 47 542,05 доларів США, а саме, внаслідок невиплати надбавки у розмірі, визначеному пунктом 1.1 Положення від 12 травня 2008 року, за роботу, яка була ним виконана.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підприємстві відповідача нормативно врегульовано питання оплати праці та укладення трудових договорів, в яких регламентуються взаємні права і обов`язки роботодавця і найманого працівника, а тому при наявності підстав для здійснення грошового заохочення найманого працівника виплата додаткових винагород може здійснюватись виключно за рішенням роботодавця, у визначеному роботодавцем розмірі, за умови наявних для цих цілей грошових коштів. За участь у справі № А40-6380/11 від 05 травня

2011 року, яку розглядав Арбітражний суд м. Москви (Російська Федерація), позивачу було виплачено винагороду згідно зі звітом та розрахунком, який було затверджено керівником підприємства, відповідно до

пункту 1.1 Положення від 12 травня 2008 року, у розмірі 6 тис. грн, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що преміювання та заохочувальні виплати, передбачені Положенням від 12 травня 2008 року, входять до структури заробітної плати. Поза увагою апеляційного суду залишилось те, що звіт від 16 травня 2011 року, затверджений в установленому порядку, а в розрахунку зазначені ті самі суми, що у звіті, але чомусь ручкою зазначено розмір додаткового фонду заробітної плати у сумі 10 тис. грн, у той час як у звіті зазначено 47 542,05 доларів США. У розрахункових листах за травень 2011 року, які суд апеляційної інстанції визначив як доказ нарахування та виплати позивачу преміювання, не зазначено призначення зазначеного нарахування.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою. 18 жовтня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Позивач працював у ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля на посаді начальника договірно-правового (юридичного) відділу № 4 з 03 червня

2004 року (а. с. 9-12).

Згідно з пунктом 2.3.2 трудового договору від 03 червня 2004 року № 85, укладеного між ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля і ОСОБА_1 , працівник зобов`язаний, зокрема виконувати наступні роботи: організація роботи відділу у відповідності до положення про договірно-правовий відділ підприємства.

Положенням про договірно-правовий відділ ДП «КБ «Південне» імені М. К. Янгеля, затвердженим 03 липня 2005 року, визначено функції та завдання, які покладаються на працівників відділу, зокрема: претензійно-позовна робота (пункт 2.1); представлення в установленому законодавством порядку інтересів підприємства в судах, інших органах при розгляді правових питань і спорів (пункт 4.8), сприяння вчасному вжиттю заходів по протестам і поданням прокуратури, ухвалам суду, рішенням, постановам, ухвалам арбітражного суду та іншим документам правоохоронних і контролюючих органів (пункт 4.16).

Згідно пункту 8.5 Положення про договірно-правовий відділ начальник відділу несе особисту відповідальність, зокрема за завчасне та якісне виконання планів робіт, наказів, інструкцій з питань, що відносяться до компетенції відділу.

Відповідно до пункту 3.3 трудового договору працівник має право на додаткову винагороду в межах наявних на підприємстві грошових коштів, а саме: за виконання особливо важливих виробничих та спеціальних завдань; інших грошових винагород, передбачених на підприємстві.

З метою підвищення ефективності роботи ДП КБ «Південне»

імені М. К. Янгеля і додаткової матеріальної зацікавленості працівників відділу № 4 у добросовісному і творчому виконанні ними своїх обов`язків на підприємстві було розроблено Положення про порядок заохочення та виплати надбавок працівникам відділу № 4 підприємства, які забезпечили економію фінансових коштів в процесі претензійної роботи та судових позовів, затверджене генеральним конструктором - генеральним директором ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля 12 травня 2008 року.

У преамбулі Положення від 12 травня 2008 року зазначено, що це положення не стосується форми і порядку оплати праці, сформованих на підприємстві, а є додатковим стимулом до добросовісної і творчої праці.

Згідно з пунктом 1.1 Положення від 12 травня 2008 року додатковий фонд заробітної плати для виплати надбавок визначається на підставі звіту, який надається щомісячно відділом № 4, погодженим з відділом № 7 та затвердженим заступником генерального конструктора - генерального директора, головним економістом. Розрахунок здійснюється у наступних розмірах, зокрема, до 3% від стягнутих сум на користь підприємства по остаточно виграним справам у судових інстанціях.

За змістом пункту 2.1 Положення від 12 травня 2008 року на підставі звіту відділу (з пред`явленням копій претензійних або судових документів, квитанцій, платіжних документів, актів та ін.) відділом № 4 проводиться розрахунок додаткового фонду заробітної плати, який погоджується з відділом № 5 та надається генеральному конструктору - генеральному директору на затвердження заступником генерального конструктора - генерального директора.

Розподіл надбавок між окремими працівниками здійснюється за поданням начальника відділу № 4, підписується у заступника генерального конструктора - генерального директора, головного економіста та здається у відділ № 5.

Рішенням Арбітражного суду м. Москви від 05 травня 2011 року у справі

№ А40-6380/11 позов ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні космічні послуги» (м. Москва) на користь ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля

1 584 750 доларів США (а. с. 31-33).

ОСОБА_1 приймав участь особисто у розгляді вказаної справи у Арбітражному суді м. Москви, здійснюючи представництво інтересів підприємства (відрядне посвідчення від 15 березня 2011 року № 603, відрядне посвідчення від 04 квітня 2011 року № 829, відрядне посвідчення від 22 квітня 2011 року № 1093) (а. с. 38-40).

Постановою Дев`ятого арбітражного апеляційного суду від 15 вересня

2011 року у справі № А40-6380/11 рішення Арбітражного суду м. Москви

від 05 травня 2011 року залишено без змін.

Позивач приймав участь особисто у засіданнях Дев`ятого арбітражного апеляційного суду м. Москви (відрядне посвідчення від 05 липня 2011 року № 2297, відрядне посвідчення від 02 серпня 2011 року № 2783, відрядне посвідчення від 01 вересня 2011 року № 3174) (а. с. 41-43).

16 травня 2011 року першим заступником генерального конструктора - генерального директора з організаційно-економічних питань було затверджено звіт начальника відділу № 4, відповідно до якого у результаті розгляду справи Арбітражним судом м. Москви № А40-6380/11 та ухвалення рішення на користь підприємства державна податкова адміністрація не буде стягувати з підприємства у дохід держави штрафні санкції за неповернення валютної виручки у розмірі 1 584 750 доларів США від нерезидента понад встановлені строки. Розмір додаткового фонду заробітної плати складає 47 542,05 доларів США (3% від стягуваної суми), що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 370 827 грн.

Згідно розрахунку, який затверджено генеральним конструктором -генеральним директором ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеля від 16 травня 2011 року, підписаного начальником відділу № 5, а також начальником відділу № 4 ОСОБА_1, загальна сума додаткового фонду заробітної плати складає 10 000 грн.

Підприємством було нараховано та виплачено працівникам відділу № 4 на підставі звіту та розрахунку від 16 травня 2011 року: ОСОБА_1 - 6 тис грн, ОСОБА_4 - 3 тис. грн; ОСОБА_9 - 300 грн, ОСОБА_10 -

700 грн.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, положення якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 97 КЗпП України форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних i гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм i гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складає: основну заробітну плату - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши, що ДП КБ «Південне» імені М. К. Янгеляна підставі Положення від 12 травня 2008 року, яким визначено можливість формування додаткового фонду заробітної плати у розмірі до 3 % від сум, що стягнуті на користь підприємства за судовими рішеннями, згідно зі звітом та розрахунком від 16 травня 2011 року, які затверджені у встановленому порядку, а також підписані позивачем особисто, здійснило виплату позивачу додаткової заробітної плати у зв`язку із винесенням Арбітражним судом м. Москви рішення у справі № А40-6380/11 про стягнення коштів на користь підприємства, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не оспорював свій підпис на розрахунку, а також сам розрахунок, відповідно до якого підприємством було визначено розмір додаткового фонду заробітної плати та розподілено його між працівниками відділу № 4.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що сам звіт, затверджений керівником підприємства, в якому зазначена сума додаткового фонду заробітної плати, не є безумовною підставою для виплати грошових коштів, а є лише підставою для здійснення розрахунку додаткового фонду заробітної плати, який підписується та погоджується у порядку, передбаченому Положенням від 12 травня 2008 року, на підставі якого і здійснюється виплата винагороди (надбавок). Суд апеляційної інстанції врахував, що Положенням від 12 травня 2008 року не визначено конкретний розмір заохочень, а встановлено лише його граничний розмір.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування оскарженого судового рішення відсутні.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня

2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта