КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019року м. Київ

Справа №758/4312/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12249/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Захарчук С.С. 29 травня 2019 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не наведено обставин, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та не надано доказів, які дають підстави вважати, що у майбутньому може бути ускладнено або унеможливлено виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Не погодився із вказаною ухвалою ОСОБА_1 , ним до суду подано апеляційну скаргу посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та неповне встановлення всіх обставини справи. Вказує на те, що до прийняття судом рішення по справі відповідач має можливість продати, подарувати чи іншим чином відчужити ј частину квартири, що може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Також зазначає, що судом першої інстанції порушено строки розгляду заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Філіповська В.В., а також треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним, в якому просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 23 листопада 2007 року в частині права власності ОСОБА_2 на ј частину квартири АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що відповідач планує відчужити, а саме подарувати належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1 невідомій особі, про що він повідомив листом від 03 січня 2019 року позивача. Зазначає, що вказане може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. На підставі викладеного просив накласти арешт на ј частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 ..

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оспорюється свідоцтво про право власності на житло, в частині його видання на ім`я відповідача ОСОБА_2 , тобто процедура внаслідок якої відповідачем набуто право власності на ј частину вказаної вище квартири. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог буде визнано недійсним оспорюване свідоцтво в частині.

У заяві про забезпечення позову позивач просить про накладення арешту на ј частину квартири. Проте, такий захід забезпечення позову не є таким, що забезпечить виконання майбутнього рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи позивача та третіх осіб про наявність намірів у відповідача відчужити належну йому частину квартири не підтверджуються належними та допустимими доказами, так як наданий ними лист не містить підпису особи, яка його направила. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції, однак не спростовують і не впливають на їх правильність.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судом першої інстанції порушено строки розгляду заяви про забезпечення позову не є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 23 вересня 2019 року.