ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4923/17
Провадження № 22-ц/4820/24/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., П'єнти І.В.,

секретар - Дубова М.В.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року, ухвалене суддею Логіновою С.М.,

встановила:

13 березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 19.12.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, який відповідає строку дії картки. Підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає єдиний договір, укладений між Банком та ОСОБА_4

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 31.01.2017 року заборгованість становить 59552,19 грн., яка складається з 4998,79 грн. заборгованості за кредитом (тіло); 4717,70 грн. боргу по сплаті процентів; 3523,69 грн. заборгованості по сплаті пені та комісії; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2812,01 грн. штрафу (процентна складова).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог частково.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд допустив порушення норм матеріального права, прийшов до необґрунтованого висновку про відмову в позові у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, хоча фактично строк пропущено не було, оскільки позов був пред'явлений у межах позовної давності, з урахуванням терміну дії кредитних карток, які були видані ОСОБА_4 на виконання умов кредитного договору. З урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності за період з 13.03.2014 року по 31.01.2017 року борг по кредиту становитиме 52094,29 грн., який складається з 3269,70 грн. заборгованості за кредитом; 45700,90 грн. заборгованості по відсоткам; 3523,69 грн. - заборгованості по сплаті пені та комісії; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2448,53 грн. штрафу (процентна складова).

За таких обставин Банк просив суд апеляційної інстанції частково задовольнити поданий ним позов та стягнути з ОСОБА_4 52094,29 грн. заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник Банку підтримала доводи апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статями 255 та 257 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Пунктом сьомим частини 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до актового запису № 934 від 02.05.2018 року, вчиненого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 176, 177).

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Перша Хмельницька державна нотаріальна контора повідомила суд (листи від 10.08.2018 року, 29.10.2018 року, 22.11.2018 року), що спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 не було заведено.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦПК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2.1. Розділу 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

З дня смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до дня ухвалення даної постанови сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.03.2019 року до участі у розгляді даної справи в якості правонаступника померлого відповідача ОСОБА_4 було залучено його матір, ОСОБА_2, яка відповідно до інформації Хмельницької міської ради на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала з ним в одному житловому приміщенні.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 надала нотаріально засвідчену заяву від 29.05.2018 року, зареєстровану в реєстрі за №951, в якій ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Даних щодо наявності у ОСОБА_4 інших спадкоємців, які можуть бути залучені судом до участі в даній справі в якості його правонаступника справа не містить.

За встановлених обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вибув з процесу у зв'язку зі смертю та враховуючи відсутність його правонаступників, яких можливо було б залучити до участі в даній справі, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255, ч. ч. 1, 3 ст. 377 ЦПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що оскільки оскаржуване рішення Хмельницького міськрайонного судуХмельницької області від 28.03.2018 року не може бути визнано законним та обґрунтованим з урахуванням його висновку щодо необхідності відмови у задоволенні в повному обсязі позову кредитора у зв'язку зі спливом позовної давності, тому наслідки, передбачені ч. 3 ст. 377 ЦПК України в даному випадку застосовані бути не можуть.

Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 02.05.2019 року.

Головуючий Судді