Провадження №2/447/64/19
Справа №447/293/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.04.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовніка І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини на загальну суму 28 003,14 грн. В обґрунтування свого позиву покликається на те, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від подружнього життя у них народилася дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як під час шлюбу, так і після фактичного припинення сімейних відносин та його розірвання, дитина перебувала повністю на її утриманні. Відповідач не цікавився дочкою та не допомагав у її вихованні і матеріальному забезпеченні. У зв'язку з цим, для захисту інтересів дитини, 23 липня 2012 року вона звернулася до суду з позовом про стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки. Миколаївський районний суд Львівської області 28.09.2012р. виніс рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 668 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 липня 2012 року. Згідно цього рішення відповідач змушений сплачувати аліменти на дитину, і на даний час вони відраховуються з його заробітної плати в порядку примусового виконання рішення

Сплата аліментів у грошовій сумі 668,00 грн. на сьогоднішній день є недостатньою ні для розвитку, ні навіть для харчування дитини. Тим паче ця сума не покриває витрат на лікування дитини. Неодноразово нею затрачалась в тиждень більша сума на медикаменти для дитини, ніж розмір аліментів за увесь місяць.

Крім аліментів у сумі 668 грн. відповідач більше не бере жодної участі в утриманні дитини, в тому числі і в додаткових витратах. Аліменти відповідач більше нікому не платить, не має на утриманні непрацездатних родичів, має нову сім'ю і ще одну дитину, має стабільну роботу в Україні, крім офіційної заробітної плати має значні неофіційні доходи і має фінансову можливість брати участь в додаткових витратах на дитину. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом для захисту прав та інтересів дочки.

Найбільшу частину фактично понесених нею додаткових витрат на дитину складає лікування. У зв'язку з тим, що донечка часто хворіє, схильна до распіраторних захворювань, вона звертаюсь для проведення обстеження і призначення лікування до Миколаївської комунальної центральної районної лікарні, а також (в переважаючій більшості) їздить з дитиною до КЗ Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охматдит» (м. Львів, вул. Лисенка, 32), де вони здають всі необхідні аналізи та педіатр призначає лікування.

У зв'язку з тим, що дитина є алергіком, високий рівень імуноглобуліну Е, а також у неї наявна лактозна непереносимість ( здавались відповідні аналізи та в лабораторії «Ескулаб» проводились дослідження), тому вона потребує збалансованого спеціального харчування. Вона купує для дитини діабетичні продукти, які не містять лактози (молоко, сир, сметана, кефір, йогурт, печиво) і ціна на які є вищою, ніж на звичайні продукти. Дана обставина підтверджується діагностичним висновком лабораторії «Ескулаб» та копіями чеків про купівлю безлактозних товарів.

Крім того у грудні 2016 року дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні у КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» з діагнозом «Міозит», та під час обстеження було виявлено новоутвір на 8 сегменті печінки, у зв'язку з чим було зроблено аналіз на альфафетапротеїни та у червні 2017 року дитині було проведено біопсію печінки і патогістологічне дослідження. У зв'язку з цим були здійснені значні фінансові витрати, а також в подальшому обов'язковим є постійне спостереження за станом цього новоутвору, регулярний медичний огляд, узд, аналізи і т.д., що також потребуватиме значних фінансових затрат.

Отже, нею затрачається найбільше коштів на лікування дитини: на оплату машини, яку наймаю, щоб відвозити дитину до Львова і назад додому, на аналізи, ультразвукове дослідження, біопсію, на медикаменти, ціни на які надзвичайно високі, на синбіотики і пробіотики (для відновлення мікрофлори кишківника та усього організму дитини після хвороби). Окрім того, дитина відвідувала оздоровлювальну фізкультуру у центрі краси і здоров'я для дітей та дорослих - спортивному клубі "Evolution", ходила на заняття двічі в тиждень, вартість 1 заняття - 30 грн., загалом відвідала 16 занять вартістю 480 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Крім того, нею придбано лікувальну соляну лампу , інгалятор (небулайзер), узвязку з чим нею здійснені додаткові витрати на дитину у розмірі 56 006,27 грн, які вона просила розділити порівну та стягнути з відповідача витрати у розмірі 28 003,14 грн., судовий збір та 6138,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу .

01.11.2018 року позивачкою подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просила стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати у розмірі 23 268,00 грн., судовий збір та 6138,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В судовове засідання представник позивачки ОСОБА_5 не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх також задоволити.

Відповідач в судове засіданні не зявився, однак надіслів до суду письмові пояснення згідно яких позов визнав частково у розмірі 5861,49 грн., оскільки позивачем не надано розрахунку понесених додаткових витрат на дитину у зв"язку із наведеними захворюваннями, які пов2язані з медичним обслуговуванням та придбанням ліків, з описом всіх позицій, чеків на придбання медикаментів та товарів, які були необхідні. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо захворювань дитини, часу лікування , призначення лікаря, однак не зважаючи на це він готовий оплатити ліки на загальну суму 5570,58 грн. Окрім того позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що для лікування дитини вона придбала інгалятор «Мікролайф» на суму 109,99 злотих (половина суми - 54,99 злотих), дитячий сироп від кашлю «Актифед» на суму 231,16 грн. +36,00 (на доставку) (половина суми -133,58 грн), однак доказів про те, що оплата здійснювалась саме на придбання медичних препаратів для лікування дитини не зазначено. Також позивач надала квитанції з аптек на суму 7305,47 грн. (половина суми - 3652,73 грн), отримані з терміналу «Приватбанк», які не містять найменувань ліків чи товару, а тому з даних розрахункових документів неможливо встановити товар, який оплачувався за даними квитанціями, і що це - додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_4

Також на суму 3390,26 грн. (половина суми - 1695,13 грн) було придбано наступні товари: зубну пасту, крем-мило, кульочки, шампунь, крем для рук, мінеральну воду, дитячий крем, сіль для ванни тощо. Однак, витрати на дані товари не можуть вважаться додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 Сімейного кодексу, тому не можуть відшкодовуватись за рахунок відповідача. Також позивач не надала доказів, що проведені платні лабораторні дослідження здійснювались за направленням лікуючого лікаря, не надано з цього приводу детального розрахунку з посиланням на докази.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 богданович є батьком - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного разового понесення, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Верховний суд України у Постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс 17 надає правовий висновок, щодо застосування ст. 185 СК України, зокрема вказує, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

З аналізу даних норм та позицій Верховного Суду України слід прийти до висновку, що не всі перелічені позивачем витрати можуть відноситися до поняття додаткових витрат на утримання дітей в розумінні статті 185 СК України.

Беручи до уваги наведені обставини, суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги, що пов"язанні з придбанням медикаментів в аптеках у розмірі 25508,96 грн. (половина суми - 12754,48 грн), а також проведенні лабораторні дослідження у розмірі 1788,82 грн. (половина суми - 894.41 грн.). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що оплата здійснювалась саме на придбання медичних препаратів для лікування дитини. Позивач надала квитанції з аптек на суму 7305,47 грн. (половина суми - 3652,73 грн), отримані з терміналу «Приватбанк», які не містять найменувань ліків чи товару, а тому з даних розрахункових документів неможливо встановити товар, який оплачувався за даними квитанціями. Інші витрати на дані товари не можуть вважаться додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 Сімейного кодексу, тому не можуть відшкодовуватись за рахунок відповідача.

У звязку з частковим задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 4,12, 13,81,263,265 ЦПК України , та керуючись ст.ст.180,185 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 27.09.1988 року народення додаткові кошти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 13648 / тринадцять тисяч шістсот сорок вісім / грн. 89 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 27.09.1988 року народення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6138,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду Львівської області.

Повний текст рішення складено 26.04.2019 року

Суддя Карбовнік І. М.