ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2508/19 Справа № 187/680/18 Суддя у 1-й інстанції - Караул О. А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м.Камянське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що рішенням Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25 березня 1999 року за №5-5/ХХШ йому передано у власність земельну ділянку для ведення ним товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею - 5,6683 га, з них: 4,3001 га рілля, та 1,3682 га кормові угіддя, що розташовані на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області.

На підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року були виготовлені Державні акти на право приватної власності на земельній ділянки, що начебто були внесені до Статутного фонду Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства «Дніпровець» (далі - СР ЗАТ «Дніпровець») в тому числі й на земельні ділянки, що належать йому, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку СР ЗАТ «Дніпровець» загальною площею - 30,0407 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 та державний акт на право власності на земельну ділянку СР ЗАТ «Дніпровець», загальною площею 40,1176 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, серії НОМЕР_4.

Однак вказані вище Державні акти на право власності на земельні ділянки СР ЗАТ «Дніпровець» визнані недійсними та скасовані заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у справі № 187/447/15-ц, яке набрало чинності 18 серпня 2015 року.

За вказаних обставин, 31 січня 2018 року він звернувся до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Петриківської районної державної адміністрації із заявою про скасування державної реєстрації земельних ділянок зазначених вище.

Однак, 12 лютого 2018 року заяву розглянуто, зазначено, що здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації віднесено до повноважень Державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів, у зв'язку із чим 28 березня 2018 року він звернувся до відповідача із заявою про скасування державної реєстрації земельних ділянок, однак останній надав письмову відповідь, в якій зазначив, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює так реєстрацію у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

З огляду на викладене, просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 в Державному земельному кадастрі.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами:НОМЕР_1 та НОМЕР_3.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, не є підставою для скасування записів про їх державну реєстрацію.

Крім того, зазначає, що норма ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачає вичерпний перелік підстав, згідно яких державний кадастровий реєстратор може прийняти рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, також, можливе скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за наявності підстав, визначених ст.140 Земельного кодексу, проте, скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за рішенням суду в законодавстві не передбачено.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.360 ЦПК України, позивач не скористався.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25 березня 1999 року за №5-5/ХХШ є власником земельної ділянки площею 5.6683 гектарів згідно з планом, з яких 4.3001 га ріллі та 1.3682 га кормових угідь, розташованої на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено копією державного акта на право приватної власності на землю, серії ДП.

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у цивільній справі № 187/447/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Дніпровець" та Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельні ділянки, визнання недійсним записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі, треті особи: відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області та реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано недійсними та скасовані Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею - 30,0407 га, серія НОМЕР_2 кадастровий номер -НОМЕР_1, виданий СР ЗАТ «Дніпровець»; та Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею - 40,1176 га, серія НОМЕР_4, кадастровий номер -НОМЕР_3, виданий СР ЗАТ «Дніпровець».

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Разом з тим у матеріалах справи наявні інформаційні довідки з Державного земельного кадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформовані від 23 листопада 2017 року, з яких слідує, що суб'єктом права власності на земельну ділянку загальною площею - 30, 0407 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, з кадастровим номером -НОМЕР_1 є ПАТ «Дніпровець».

Тоді як суб'єктом права власності на земельну ділянку площею 4.3001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області з кадастровим номером -НОМЕР_5 є ОСОБА_1 Суб'єктом речового права на вказану земельну ділянку є ПП «КМС».

Згідно листу № 09-11/9 від 12.02.2018 року начальника Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Відділом з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської райдержадміністрації Дніпропетровської області, було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2018 року щодо скасування державної реєстрації за рішенням суду земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 та НОМЕР_3, які розташовані на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області в Державному земельному кадастрі заявника повідомлено про те, що згідно з п.3 п.6 загальної частини Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; віднесено до повноважень Державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів. Отже, для скасування державної реєстрації земельних ділянок із зазначеними вище кадастровими номерами в Державному земельному кадастрі йому необхідно звернутись до Державного кадастрового реєстратора відповідного територіального органу Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Листом начальника відділу у Петриківському районі міськарайонного управління у Петриківському районі та у м.Кам'янське Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10 квітня 2018 року позивача було повідомлено, що відділ у Петриківському районі міськарайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам'янське Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не має можливості скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_3, з тих причин, що скасування реєстрації земельних ділянок рішенням даного суду не передбачено. Повідомлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.317, 319, 328, 378, 391, 396 ЦК України, ст.ст.3, 78, 126, 158, 202 ЗК України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалив обгрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки не є підставою для скасування записів про їх державну реєстрацію не спростовують висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у спосіб обраний позивачем щодо захисту його порушених прав, оскільки наявність запису про реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами:НОМЕР_1 та НОМЕР_3 та відкриття поземельних книг унеможливлюють присвоєння кадастрових номерів земельних ділянок та виготовлення технічної документації із землеустрою на відповідні земельні ділянки, право власності на які не може реалізувати позивач.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Згідно ч.5 цієї статті внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

В силу ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 5 цієї статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Ведення Поземельної книги врегульовано ст.25 цього Закону та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженим постановою КМ України від 17 жовтня 2012 року №1051.

Згідно ч.2, 3 ст.25 цього Закону поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 57 Порядку ведення державного земельного кадастру поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156 цього Порядку.

Відповідно до п.60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом способів.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно норм ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено вичерпний перелік підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки, тоді як скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за рішенням суду в законодавстві не передбачено, не заслуговують на увагу та спростовуються наступним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

З наведеного переліку земельного законодавства вбачається, що реєстрація права власності походить від рішення про набуття права власності, то в разі скасування такого рішення, реєстрація має вважатися такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не свідчать про неправильне застосування норм права та висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у рішенні суду, не спростовують, та в свою чергу зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені в зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова