Унікальний номер справи 333/2418/18
Номер провадження 2/333/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 18 квітня 2019 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Бабенко Я.С., представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовними заявами

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою, вселення;

ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, -

В с т а н о в и в :

14 травня 2018 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування квартирою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 14/32 частки квартири АДРЕСА_1. Власниками решти квартири є відповідачі, які перешкоджають позивачеві у користуванні квартирою. З наведених підстав позивач просить суд вселити його в спірну квартиру, встановити порядок користування квартирою: виділити йому у володіння та користування кімнату площею 17,5 кв. м, підсобні приміщення в квартирі залишити у загальному користуванні власників.

Ухвалою судді від 23 травня 2018 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. (а.с. 23-24)

Ухвалою підготовчого засідання суду від 20 червня 2018 р. по справі за клопотанням позивача призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (а.с. 31-32)

2 жовтня 2018 р. до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи. (а.с. 51)

Ухвалою суду від 3 жовтня 2018 р. провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання. (а.с. 62)

26 листопада 2018 р. відповідач ОСОБА_2 надала суд відзив на позовну заяву, яким позов ОСОБА_4 не визнала з підстав, зазначених у відзиві. (а.с. 80-81)

11 січня 2019 р. ОСОБА_4 подав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою, вселення. (а.с. 84-85)

Позовні вимоги ОСОБА_4 мотивовані тим, що відповідачі перешкоджають позивачеві у користуванні квартирою, співвласником якої він є. З наведених підстав позивач просить суд надати йому у володіння та користування кімнату площею 17,5 кв. м, вселити його в цю кімнату, підсобні приміщення залишити у загальному користуванні співвласників.

17 січня 2019 р. до суду надійшов відзив представника відповідачів, яким відповідачі позов ОСОБА_4 не визнали з підстав, зазначених у відзиві. (а.с. 91-96)

17 січня 2019 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою. Позивачі просять суд виділити у користування ОСОБА_5 житлову кімнату площею 17,5 кв. м, у користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 10,6 кв. м, в загальному користування співвласників залишити кухню, ванну, туалетну кімнату, коридор. (а.с. 121-126)

Ухвалою суду від 17 січня 2019 р. зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про вселення, встановлення порядку користування квартирою. (а.с. 139-140)

Ухвалою підготовчого засідання суду від 11 березня 2019 р. призначено судовий розгляд справи. (а.с. 149-150)

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтвердила позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову; зустрічний позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів первісний позов не визнали; зустрічний позов підтримали, наполягаючи на його задоволені.

Наданими сторонами доказами встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 1/16 частина, ОСОБА_6 1/4 частина, ОСОБА_4 14/32, ОСОБА_7 1/4. (а.с. 131-132)

Копією технічного паспорта встановлено, що вказана квартира загальною площею 69,62 кв. м, житловою площею 48,2 кв. м, складається з 3 кімнат житловою площею 10,6 кв. м, 20,1 кв. м, 17,5 кв. м, а також кухні площею 7,6 кв. м, санвузола площею 3,5 кв. м, коридору площею 8,2 кв. м. (а.с. 14-15)

З урахуванням часток співвласників квартири на долю кожного з них приходиться житлової площі: ОСОБА_2 - 3,01 кв.м (48,2 : 16 х 1); ОСОБА_6 - 12,05 кв.м (48,2 : 4 х 1); ОСОБА_4 - 21,08 кв.м (48,2 : 32 х 14), ОСОБА_5 - 12,05 кв.м (48,2 : 4 х 1)

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи переобладнати суміжні кімнати площею 17,5 кв. м та 20,1 кв. м у ізольовані кімнати можливо лише за рахунок зменшення площі кімнати 5 (20,1 кв. м); на розгляд суду запропоновано два варіанти переобладнання квартири. (а.с. 52-61)

При вирішені спірних правовідносин суд застосує такі норми права.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Оскільки спірна квартира на праві власності належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із визначенням часток кожного з них у праві власності вона є спільною частковою власністю вказаних осіб.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не досягли згоди щодо володіння та користування частинами спільного майна, тому просять суд визначити порядок користування квартирою.

При цьому позивач ОСОБА_4 просить суд надати йому у володіння та користування кімнату площею 17,5 кв. м, яка є суміжною з кімнатою площею 20,1 кв. м; ОСОБА_5 просить виділити йому ту ж житлову кімнату площею 17,5 кв. м; ОСОБА_6 житлову кімнату площею 10,6 кв. м, яка є ізольованою.

Зазначені вимоги не можуть бути задоволені з таких підстав.

Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Застосовуючи принцип аналогії права, суд приходить до переконання, що при встановлені порядку користування житловим приміщенням, яке є спільною частковою власністю, співвласнику може бути виділена у користування лише ізольоване жиле приміщення за розміром не менше від встановленого для надання одній особі.

Відповідно до копії технічного паспорта спірна квартира складається з трьох кімнат, дві з яких не є ізольованими, а згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи переобладнати суміжні кімнати площею 17,5 кв. м та 20,1 кв. м у ізольовані кімнати можливо лише за рахунок зменшення площі кімнати 5 (20,1 кв. м), що приведе до порушення законних прав і інтересів співвласників квартири.

Оскільки виділення у користування кожній стороні ізольованого приміщення є неможливим, позови в цій частині не можуть бути задоволені.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 про вселення, суд приймає до уваги таке.

Вказаним позивачем заявлено вимогу про вселення його у кімнату житловою площею 17,5 кв. м та у підсобні приміщення загального користування: кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор. Ця вимога є похідною від вимоги того ж позивача про встановлення порядку користування квартирою, виділення йому кімнати житловою площею 17,5 кв. м. Оскільки у задоволені цієї вимоги позивачеві відмовляється, вимога про вселення також не підлягає задоволенню

З наведених підстав суд повністю відмовляє у задоволені позовів.

Вимога позивачів про стягнення з відповідачів понесених судових витрат відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позовів ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою, вселення; ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2019 р.

Суддя О.А.Фунжий