Справа № 309/2565/18
Провадження № 2/309/383/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Савицький С.А.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів стягуваних з відповідача на утримання неповнолітньої дочки та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 06.03.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-ФМ №015029 від 06.03.2008 року. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.10.2012 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час такий розмір аліментів є дуже незначний для утримання дитини, не задовольняє її потреб. Відповідач ухилявся від сплати аліментів на мав заборгованість станом на 2015 рік в сумі 10800 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 06.03.2015 року №4660 виданим Хустським РВ ДВС Хустського РУЮ. Відповідач працює, є здоровою та працездатною людиною і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Посилаючись на наведені вище обставини, з врахуванням віку дитини та потреб для її нормального утримання та виховання, позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Хустського районного суду від 22.10.2012 року, стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності з урахуванням обставин наведених у поданому відзиві на позовну заяву. Згідно поданого відзиву відповідач позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що постійного місця роботи не має, працює по найму і має нерегулярний дохід. Крім того має також на утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.10.2012 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 грн. щомісячно,починаючи з 30.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування та різного роду товари, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для належного утримання дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року складає 1860 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, враховуючи вік неповнолітньої дитини та потреби для її нормального утримання і виховання, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, та те, що він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов слід частково задоволити, змінити розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3, визначених рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.10.2012 року, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 «а» Закарпатської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1600 грн. щомісячно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 704,80 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6