Справа № 545/3219/17
Провадження № 4-с/545/21/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2019р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за скаргою скарги ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду надійшла скарга від боржника: ОСОБА_1, стягувач: ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, на дії головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження не правомірно накладено арешт на картковий рахунок по заробітній платі.

Від скаржника до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від стягувача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Інші учасники справи до суду не зявились з невідомих суду причин, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Розглянувши подане клопотання скаржника, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до частин 1. 3. ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Згідно до ч. 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконання та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дії визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобовязаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця ( при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обовязком державного виконавця.

Судом встановлено, що 12.12.2017 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по цивільній справі № 545/3219/17, провадження № 2/545/1740/17, - стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надмірно отримані кошти в розмірі 27628,71 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Із змісту скарги вбачається, що 30.11.2018 року державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 56329246 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа № 2-545/1740/17.

Також судом встановлено, що в межах ВП по виконанню виконавчого листа № 2-545/1740/17, державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області - ОСОБА_2 накладено арешт на зарплатні карткові рахуноки фізичної особи ОСОБА_3, що є перешкодою для працівника у розпорядженні своїми коштами та ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки іншого доходу немає, тому в даному випадку особа скаржник позбавленим засобів для існування.

Пунктом 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у .... на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно ч.2,3,4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно довідок Банків (а.с. 12, 17, 18), встановлено, що на імя ОСОБА_1 відкрито зарплатні карткові рахунки на які згідно Постанови державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області - ОСОБА_2 накладено арешти.

За таких підстав суд вважає накладені арешти на зарплатні карткові рахунки фізичної особи боржника, поставили його у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 2. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких підстав, можливо зробити висновок про те, що вимоги скарги боржника: ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування арешту встановленого на зарплатні карткові рахунок фізичної особи боржника, як такого, що суперечить вимогам: п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 15, 16 ЦК, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 12, 13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 447 - 453 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Скаргу боржника: ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 зняти арешт із банківського карткового рахунку 084840 у АТ КБ «ПриватБанк» та рахунку № 0518.100101.980 у АБ «УКРГАЗБАНК» для отримання заробітної плати відкритого на імя ОСОБА_1.

Зобовязати Головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, відповідно до ч. 1 ст. 453 ЦПК України повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В іншій частині вимоги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк