ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22ц - 819/110/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Пузанової Л.В.,

секретаря Давиденко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди мотивуючи тим, що відповідно до заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року по справі №2-1952/09 про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_4 із часткою 37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 було виділено у власність частину житлових будівель та у користування земельну ділянку під домоволодінням. Іншу частину домоволодіння у власність та земельну ділянку у користування було виділено ОСОБА_2 Виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 06.11.2009 року № 2-1952 було завершено у зв'язку із фактичним виконанням. 21.11.2014 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 37/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці загальною площею 484,0 кв.м. Разом з тим ОСОБА_2 без згоди власника збудовано капітальну огорожу зі сторони АДРЕСА_1 якою перекрито вхід на присадибну ділянку ОСОБА_3 Для захисту свого права позивач звернулась до суду. За результатами розгляду 16.12.2015 року апеляційним судом Херсонської області було прийнято рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, згідно якого позов було задоволено та було зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею та домоволодінням які належать ОСОБА_3 на праві власності та зобов'язано ОСОБА_2 відновити в натурі межі земельної ділянки, які визначені згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року у справі №2-1952/09. Однак до теперішнього часу рішення суду не було виконано та ОСОБА_3 не має доступу до своєї частини будинку, не може провести ремонті роботи, внаслідок чого її власність руйнується. У зв'язку із неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 понесла і продовжує нести матеріальні збитки, викликані необхідністю за власні кошти виконувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2015 року, проводити ремонтні роботи, а також знімати житло, крім того їй була спричинена і моральна шкода. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь 54800,00грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоду (збитки), 91000,00грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди.

Рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 61444,00 грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоду (збитки), 5000,00 грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, 2551,21 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, які встановлені в ході судових засідань.

ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу де зазначила, що суд першої інстанції при винесені рішення повно з'ясував всі обставини, що мають значення для справи. Просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року по справі № 2-1952/09 про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_4 із часткою 37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 було виділено у власність у житловому будинку літ. «А» приміщення № 2-1 (житлова кімната) площею 12,7 кв.м., №2-2 (житлова кімната) площею 10,0 кв.м; №2-3 (житлова кімната) площею 12,6 кв.м., веранда літ. ІІ площею 7,2 кв.м. З надвірних будівель та споруд хвіртка № 2, що становить 37/100 частин домоволодінні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Виділено у користування земельну ділянку площею 177,00 м.кв, яка межує з виділеними будівлями та спорудами з існуючим виходом (входом) на АДРЕСА_1

Відповідно цього рішення ОСОБА_2 було виділено у власність у житловому будинку літ. «А» приміщення; №1-1 (кухня) площею 7,1 кв.м., №1-4 (житлова кімната) площею 10,5 кв.м.; №1-5 (житлова кімната) площею 10,5 кв.м.; №1-6 (житлова кімната) площею 13,4 кв.м., сіни літ. «І» площею 22,6 кв.м. З надвірних будівель та споруд сарай літ. «Б» сарай літ. «Г», надвірна вбиральня літ. «В», ворота № 1, водопровід № 3, мощення №1, що становить 63/100 частин у домоволодінні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виділено у користування земельну ділянку, яка межує з виділеними будівлями, з боку фасадної межі та правої бокової межі площею 301 кв.м., в тому числі під будівлями та спорудами з існуючим виходом (входом) на АДРЕСА_1. Для забезпечення безперешкодного доступу до усіх будівель та споруд в спільне користування співвласників виділено частину земельної ділянки площею 6,00 кв.м.

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 17.02.2015 року виконавче провадження за № 18773942 на підставі виконавчого листа від 06.11.2009 року № 2-1952 було завершено у зв'язку із фактичним виконанням.

Таким чином, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року було визначено порядок користування земельною ділянкою та розташованими на ній будівлями між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Також судом встановлено, що згідно договору дарування від 21.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 передала безоплатно у власність ОСОБА_3 37/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці загальною площею 484,0 кв.м.

16.12.2015 року апеляційним судом Херсонської області було прийнято рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, згідно якого позов було задоволено: зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 177,00 м.кв. та 37/100 частин частинами у домоволодінні, по АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_3 на праві власності шляхом демонтажу капітальної огорожі з боку лівої бокової межі, яка розділяє земельні ділянки виділені у користування згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року у справі №2-1952/09; зобов'язано ОСОБА_2 відновити в натурі межі земельної ділянки, які визначені згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року у справі №2-1952/09.

Рішення набрало законної сили однак як вбачається з наданих матеріалів виконавчого провадження відповідач жодних дій не вчинила для його виконання.

Внаслідок перешкод, що їх чинить відповідач ОСОБА_3 не має доступу до своєї частини будинку, не може провести ремонті роботи, що призводить до руйнування її власності.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 15 від 03.07.2017 року, проведеної в рамках цивільної справи, встановлено що вартість відновлювально - ремонтних робіт будівель, належних ОСОБА_3, в зв'язку із відсутністю доступу на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 складає 53644,00 грн.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду в якості експерта ОСОБА_6 підтвердила той факт, що рішення апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2015 року є не виконаним відповідачем та зазначила, що для відновлення становища, що існувало після виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2009 року по справі №2-1952/09 про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, позивач фактично має понести витрати в розмірі 53644,00 грн.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов'язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов'язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше).

Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи той факт, що в результаті неправомірних дій (бездіяльності) ОСОБА_2 було заподіяно матеріальної шкоди за відсутності доступу до своєї власності, руйнування її частини домоволодіння та неможливості його користування для власного проживання, позивач має право на відшкодування відповідно спричинену їй матеріальну шкоду (понесені збитки).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_7 є законними та обґрунтованими в частині відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та частковому задоволенню в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Відповідачем не було надано суду достатніх, належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, а саме того що вона в силу об'єктивних причин не виконувала рішення апеляційного суду Херсонської області 16.12.2015 року станом на день звернення позивача до суду, натомість надані матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що відповідач мала повну інформацію, щодо необхідності виконання рішення суду, однак свідомо його не виконувала.

Висновок судової будівельно-технічної експертизи зроблений судовим експертом Малим О.В. за заявою адвоката Панчука М.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 апеляційний суд не приймає, та зазначає, що таке дослідження виконано з порушенням процесуальних норм.

Інші доводи та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2018 року по даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик