Ухвала

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 190/140/14-ц

провадження № 61-26483св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4,
відповідач-П'ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Легкошерст Ю. В. від 01 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Свистунової О. В., Красвітної Т. П., від 19 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

Встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

Заочним рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року заочне рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Сторони не скористалися правом на подання відзиву (заперечень) на касаційну скаргу.

17 травня 2018 року вказану справу передано на розгляд Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла заява

ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агріко 3119» вчиняти будь-які дії з використання земельної ділянки, яка належить позивачу.

Заява мотивована тим, що дії відповідача з передачі в оренду земельної ділянки, яка належить позивачу, призводить до ризику рейдерського захоплення землі та посівів сторонніми особами.

Згідно із частинами першою-другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною шостою статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не виділено земельну ділянку в натурі (крім того, позивач не оскаржував дії відповідача щодо відмови у виділенні в натурі земельної ділянки), позивач на разі не може обробляти, засівати та вчиняти інші дії на спірній земельній ділянці до виділення її в натурі, тому суд касаційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтею 153 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська