ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/67/17

Головуючий у першій інстанції - Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/369/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння з надвірними будівлями,

прізвище судді: Чурупченко М.І.; місце ухвалення рішення: м. Корюківка,

УСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив:

- визнати житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01 квітня 2005 року по 17 червня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з відповідачем.

28.01.2004 року ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу. За вказаним договором будинок мав 15,0 кв.м. жилої площі з надвірними будівлями - дощатим сараєм. Відповідно до відомостей витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Корюківським БТІ 22 січня 2004 року за № 2634791, вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 9441 грн., будинок був придбаний за 3000 грн. В будинку за вище вказаною адресою позивач зареєстрований з 21.02.2005 року, іншого власного житла не має.

За період спільного проживання подружжя істотно покращило об'єкт нерухомості - будинок, було зроблено самочинну прибудову до будинку та зроблено капітальний ремонт, у зв'язку з чим будинок істотно збільшився у вартості.

Позивач вказує на те, що всі будівельні матеріали для капітального ремонту будинку були придбані його батьками, ремонт допомагали робити теж його батьки, рідні та друзі, тому вважає, що його частка у спірному майні повинна бути збільшена до 1/2 частин на все спірне майно.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду - залишено за ним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 істотно збільшилася вартість житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1, а саме: площа житлового будинку по внутрішньому обміру становить 54,20 м.кв., а площа придбаного відповідачем будинку становила 15 м.кв. При цьому, за період шлюбу сторони істотно покращили об'єкт нерухомості - будинок, зробили самочинну прибудову до будинку та зробили капітальний ремонт будинку: підвели цегляний фундамент по периметру всього будинку, добудували три кімнати (кухня, ванна, веранда), звели новий дах по всьому будинку, виконали штукатурку внутрішніх стін будинку, провели нову електропроводку та парове опалення, побудували новий сарай, встановили нову металеву огорожу, підвели до будинку газопостачання та водовідведення.

Скаржник наголошує на тому, що районний суд не врахував, що за результатами висновку С-8105 судової будівельно-технічної експертизи ЕФ «Еталон» станом на 15 березня 2018 року вартість виконаних будівельних робіт та використаних при будівництві матеріалів становить 99184 грн., в т.ч. вартість матеріалів складає 68167 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року - без змін.

Заслухавши голову судового засідання, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що належний відповідачу житловий будинок за час їхнього шлюбу істотно збільшився у своїй вартості, прибудова до будинку є самочинною та не зареєстрована у законному порядку, а будівництво сараю та паркану не є підставою для набуття права власності на житловий будинок. При цьому, районний суд вказав на те, що позивач має право на грошову компенсацію, але таких вимог не заявляв.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 27 січня 2004 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу набула у власність житловий будинок АДРЕСА_1.

03 березня 2004 року в КРКП «Рампа» БТІ за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на спірний житловий будинок.

З 01 квітня 2005 року по 17 червня 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей.

Висновком експерта експертної фірми «Еталон» від 15 березня 2018 року зазначено, що при огляді домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено, що в домоволодінні виконаний певний обсяг будівельно-монтажних робіт, а саме: по периметру всього будинку замінено дерев'яні стільці фундаменту на цегляний фундамент; в будинку облаштовано кухню 1/5, переобладнавши існуючі приміщенню 1-1 та 1-4; до будинку зведено дерев'яну прибудову, в якій облаштовано веранду та ванну; над всім будинком облаштовано нову покрівлю; поштукатурено внутрішні стіни будинку; побудовано новий сарай; встановлено металеві ворота і хвіртку.

Експертом зазначено, що зі слів ОСОБА_2, виконані спеціальні роботи: будинок приєднано до мережі водопостачання та газопостачання; в будівлі змінено електропроводку, влаштовано водяне опалення та місцеву каналізацію. Однак матеріали справи не містять проектно-технічної та кошторисної документації на виконання спеціальних робіт, отже визначити їх вартість не вбачається можливим.

Експертом встановлено, що вартість виконаних будівельних робіт домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, враховуючи вартість матеріалів, становить 99184,00 грн., в тому числі вартість матеріалів складає 68167,00 грн.

Згідно із п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що ст.57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об'єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об'єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об'єктами спільної власності подружжя. Для застосування передбачених ст.62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників, при цьому суттєвою ознакою повинно бути істотне збільшення вартості майна, як об'єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об'єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна, як об'єкта.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, проаналізувавши вищенаведені норми та перевіривши обставини справи у сукупності, дійшов правильного висновку про те, що стороною позивача не надано доказів істотного поліпшення спірного будинку за рахунок спільних затрат, оскільки висновок експерта від 15 березня 2018 року містить лише вартість виконаних будівельних робіт, з врахуванням вартості матеріалів, на час проведення експертизи. Експертом складено висновок шляхом огляду житлового будинку, без дослідження проектно-технічної та кошторисної документації, яка б підтверджувала будь-які переобладнання або покращення житлового будинку.

Покази свідків не можуть бути тими належними доказами, що підтверджують істотність збільшення вартості будинку, виходячи з наведеного вище, а отже ці твердження апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Надані позивачем довідки з КРКП «Рампа» (а.с.7,18,19) не підтверджують, що збільшення площі та інвентарної вартості спірного житлового будинку відбулося за рахунок добудови та/або поліпшення будинку.

Судом першої інстанції вірно не врахована самочинна прибудова, так як відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає лише з моменту завершення будівництва (створення майна), здачі об'єкта в експлуатацію та проведення державної реєстрації права власності, а до того особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді