Справа № 348/1320/18
Провадження № 22-ц/4808/469/19
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
П О С Т А Н О В А

11 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: заінтересованої особи ОСОБА_3 та

його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ПАТ «ІМЕКСБАНК», заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих листів, за апеляційною скаргою представника АТ «ІМЕКСБАНК» на ухвалу Надвірнянського районного суду, постановлену суддею Флоряк Д.В. 23 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року представник АТ «ІМЕКСБАНК» звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів від 20.01.2011 року, зокрема виконавчого листа по справі №2-79/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 на користь АТ «ІМЕКСБАНК» за договором непоновлювальної кредитної лінії №295 від 09.08.2007 року в розмірі 1 808 990,10 грн, та дублікату виконавчого листа по цій же справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «ІМЕКСБАНК» 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у зв'язку з втратою їх оригіналів.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 23 січня 2019 року в задоволенні заяви представника АТ «ІМЕКСБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник АТ «ІМЕКСБАНК» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне врахування судом обставин, які мають значення для вирішення справи по суті. Зокрема, зазначає представник апелянта, судом першої інстанції не прийнято до уваги того, що про повернення виконавчих листів без виконання Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Банку стало відомо лише у листопаді 2017 року після направлення запиту для отримання відповідної інформації. Більш того, вказує представник заявника, оригінали виконавчих листів були направленні на адресу філії АТ «ІМЕКСБАНК», яка за рішенням Наглядової ради АТ «ІМКСБАНК» №47 від 26.10.2010 року була ліквідована, про що Територіальне управління Національного банку України в Одеській області було повідомлено згідно чинного законодавства. Також представник АТ «ІМЕКСБАНК» звертає увагу апеляційного суду на те, що починаючи з 2013 року під час примусового виконання рішення суду Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області неодноразово направлялися процесуальні документи на нову діючу адресу АТ «ІМЕКСБАНК» - вул. Незалежності, 65 у м. Івано-Франківську. Представник апелянта крім того вважає належним доказом втрати оригіналів виконавчих листів підписану Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» довідку від 13.02.2019 року про їх відсутність. Представник АТ «ІМЕКСБАНК» посилається і на те, що трирічний строк пред'явлення до виконання виконавчих листів у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» спливав 26.01.2019 року, а тому, звернувшись із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів 23.06.2018 року, заявник не пропустив строк пред'явлення виконавчих листів до виконання. Посилаючись на вищенаведене, представник АТ «ІМЕКСБАНК» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив. Додатково зазначив, що заявником не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа, його повернення стягувачу та неотримання виконавчого документу стягувачем. Банком не зазначено та не підтверджено в суді належними доказами, що товариство зверталося до виконавчої служби з приводу отримання інформації про стан виконавчого провадження, зокрема, щодо дати повернення виконавчого документа та підстав такого повернення. Крім того, вказує ОСОБА_3, Банком не наведено обставин, за яких виконавчий лист міг бути втраченим. Також ОСОБА_3 звертає увагу апеляційного суду на те, що стягувач з 20.01.2011 року до червня 2018 року не скористався належними йому правами стягувача, не цікавився строками та порядком проведення виконавчих дій, причинами тривалого ненадходження документів виконавчого провадження. На думку ОСОБА_3, не знайшов свого підтвердження і той факт, що кінцевою датою пред'явлення виконавчих листів до виконання є саме 26.01.2019 року. Також ОСОБА_3 вказує на те, що із змісту апеляційної скарги вбачається, що виконавчі документи не втрачені, а лише станом на 12.02.2019 року не виявлені, що, на його думку, свідчить про значну ймовірність при належній організації пошуків їх виявлення. Посилаючись на вищенаведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В судове засідання представник АТ «ІМЕКСБАНК» не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. При цьому, представник апелянта апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності представника апелянта.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечили. Додатково зазначили, що АТ «ІМЕКСБАНК» не надано належних та допустимих доказів втрати оригіналів виконавчих листів, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про їх видачу. Крім того, ОСОБА_3 вказав, що строк на пред'явлення виконавчих листів до виконання апелянтом пропущено. Ухвалу суду вважають законною та обґрунтованою, а тому просять залишити її без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника АТ «ІМЕКСБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявником не надано жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт втрати виконавчого документу, а також існування непереборних обставин, які перешкоджали стягувачу звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа. Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що заявник не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Однак, повністю погодитись із цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може з огляду на таке.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв'язку із статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, має бути виконане.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що рішенням Надвірнянського районного суду від 29 квітня 2010 року частково задоволено позов АКБ «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Надвірнянської РДА про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено розірвати договір непоновлюваної кредитної лінії між ОСОБА_3 та АКБ «ІМЕКСБАНК» від 09.08.2007 року за № 295. Цим же рішенням в рахунок погашення заборгованості за договором непоновлюваної кредитної лінії від 09.08.2007 року за № 295 в сумі 1 808 990,10 грн постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь АКБ «ІМЕКСБАНК» 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 1 820 грн (а.с.58-60).

На підставі зазначеного рішення 20 січня 2011 року Надвірнянським районним судом були видані виконавчі листи №2-79/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення з ОСОБА_3 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, строк пред'явлення до виконання яких було зазначено до 01 жовтня 2013 року ( а.с.5-6).

Із змісту п.п. 17.4 п.1 Перехідних положень ЦПК України вбачається, що у разі втрати виконавчого документа саме суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені виконавчі листи. Оскільки метою отримання дубліката виконавчого листа є забезпечення виконання, що є можливим лише в межах встановлених законом строків пред'явлення виконавчих документів, нормами ЦПК України не заборонено подання заяви про видачу дублікату виконавчого листа разом із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання.

Разом з тим, видача дубліката виконавчого листва і поновлення строку для пред'явлення його до виконання є окремими процесуальними питаннями, вирішення кожного з яких залежить від наданих заявником відповідних доказів. Відмова суду в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання (як і звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення строку пред'явлення його до виконання без заяви про поновлення такого строку) само по собі не може бути підставою для позбавлення стягувача процесуального права на отримання дубліката виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що постановами заступника начальника ВДВС Надвірнянського РУЮ від 25 січня 2016 року вищезазначені виконавчі листи були повернуті стягувачу АКБ «ІМЕКСБАНК» (а.с.7-8). При цьому, державним виконавцем було встановлено строк повторного пред'явлення до виконання виконавчих листів до 25 січня 2017 року. Із змісту цих постанов слідує, що виконавчі дії не були проведені у зв'язку із наявністю встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника. Зокрема, Службою у справах дітей Надвірнянської РДА не надано згоду на примусову реалізацію описаного та арештованого домоволодіння ОСОБА_3 у зв'язку із проживанням там неповнолітніх дітей боржника.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що наявність заборони на виконання рішення суду про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки у даній справі випливає також із змісту Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

За змістом п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент ухвалення постанов) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент ухвалення постанов) встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення. Строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Аналогічне положення міститься також і в ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції Закону.

Отже, оскільки на момент повернення виконавчих листів згідно згаданих вище постанов державного виконавця заборона на реалізацію іпотечного майна існувала, строк на пред'явлення до виконання виконавчих листів у даній справі АТ «ІМЕКСБАНК» не можна вважати пропущеним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та об'єктивні докази того, що копії названих постанов державного виконавця про повернення виконавчих листів та виконавчі листи були вручені АТ «ІМЕКСБАНК».

За правилами ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, які відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61-22036св18).

Апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази вручення АТ «ІМЕКСБАНК» поштового відправлення, а саме постанови про повернення виконавчих листів та оригіналів виконавчих листів. А тому немає підстав стверджувати те, що вони отримані стягувачем, і що ним не втрачено виконавчі листи. Більш того, як вбачається із відповіді Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області оригінали виконавчих листів були направленні на адресу філії АТ «ІМЕКСБАНК» - вул. Південий Бульвар, 24А, м. Івано-Франківськ, яка за рішенням Наглядової ради АТ «ІМКСБАНК» №47 від 26.10.2010 року була ліквідована (а.с.9).

Зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви АТ «ІМЕКСБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів, оскільки відсутні відомості про отримання банком згаданих виконавчих документів.

Приймаючи до уваги вище викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в даній справі постановив ухвалу з порушенням вимог норм матеріального і процесуального права. Тому ухвала не може бути залишена в силі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника АТ «ІМЕКСБАНК» задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 23 січня 2019 року в даній справі скасувати. Постановити нову ухвалу.

Заяву АТ «ІМЕКСБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити. Видати дублікати виконавчих листів №№2-79/10 від 20 січня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат з ОСОБА_3.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк