Справа № 630/450/18
Провадження № 2/630/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 630/450/18 (провадження № 2/630/15/19) за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «СК «Український страховий стандарт», про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 26879,20 грн. та стягнення судових витрат в розмірі 1762,00 грн., -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 вказувала, що 14 жовтня 2015 року в м. Харкові по вул. Клочківській відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасником якої був відповідач по справі ОСОБА_1 Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Позивач здійснив виплату потерпілому внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди страхового відшкодування у розмірі 26879,20 грн., а тому до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 05 жовтня 2018 року подав до суду відзив, в якому вказував, що на момент виникнення 14 жовтня 2015 року ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована на підставі договору страхування, що підтверджувалось полісом № АІ 916419 від 16 січня 2015 року, виданим ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відомості про який внесені до довідки про ДТП № 74965244, поданої до суду позивачем. Цей поліс на місці ДТП він пред'явив потерпілому ОСОБА_5 та працівникам поліції, які прибули для оформлення матеріалів ДТП. Від так, на думку відповідача, у страховика ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» виникає обов'язок по відшкодуванню збитків, завданих внаслідок ДТП.

Ухвалою від 09 жовтня 2018 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Одночасно позивача було зобов'язано не пізніше двох днів з дня отримання копії даної ухвали направити на адресу третьої особи копії позовної заяви з додатками до нього.

На виконання вимог суду позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 26 жовтня 2018 року рекомендованим листом було направлено на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» копію позовної заяви з додатками до неї.

Третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», отримавши 29 жовтня 2018 року копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у визначений судом 5-денний строк письмових пояснень по суті позову не подала та про своє ставлення щодо участі в розгляді справи не повідомила.

Представником позивача ОСОБА_3 подано відповідь на відзив відповідача, яка надійшла до суду 06 листопада 2018 року, та в якій вона наполягала на безпідставності доводів відповідача ОСОБА_1, оскільки поліс № АІ 916419 станом на момент ДТП вважався втраченим, що підтверджується витягом з офіційного сайту МТСбУ.

07 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в якості доказу оригіналу полісу № АІ 916419 від 16 січня 2015 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Клопотання мотивоване тим, що він нещодавно отримав відповідь від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про відмову у видачі дублікату полісу № АІ 916419 від 16 січня 2015 року, оскільки такий бланк не був використаний. Від так, перевірка наявності у страховика оригіналу бланку полісу може підтвердити доводи проти позову, так як власний екземпляр полісу він втратив.

Ухвалою від 08 листопада 2018 року клопотання відповідача було задоволено та від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» витребувано оригінал полісу АІ/916419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

11 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» інформацію про реєстрацію 14 жовтня 2015 року телефонного звернення від його імені з мобільного телефону № НОМЕР_3 на «гарячу лінію» страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду за його участі. Разом з клопотанням ОСОБА_1 подав суду копію схеми місця ДТП від 14 жовтня 2015 року, яка є додатком протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 883602 від 14 жовтня 2015 року.

Ухвалою від 08 листопада 2018 року клопотання відповідача було задоволено та від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» витребувано відомості про надходження 14 жовтня 2015 року в період часу з 18-00 год. до 24-00 год. на телефон гарячої лінії 0-800-501-634 або телефон 044-590-09-14 страховика телефонних дзвінків з мобільного телефону № НОМЕР_3 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталося 14 жовтня 2018 року на перехресті вул. Клочківська та пров. Ботанічний в м. Харків. Одночасно з цим, за ініціативою суду від третьої особи були витребувані відомості про страхового агента, якому був переданий полісу АІ-0916419, та відомості про використання вказаного полісу.

Відповідачем ОСОБА_1 були подані додаткові письмові пояснення від 04 квітня 2019 року, в яких він акцентував увагу на тому, що полісу АІ 0916419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був придбаний ним правомірно у представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» - страхового агента ОСОБА_6, який діяв на підставі договору доручення від 18 листопада 2013 року та мав у своєму розпорядженні відповідний бланк полісу. За цим договором, обов'язками страхового агента є, зокрема, необхідність подавати до страхової компанії щодекадно звіти про укладені договори страхування, та щодоби повідомляти про втрачені договори страхування або поліси. Оскільки відомості про втрату полісу АІ 0916419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відсутні, то слід вважати, що на момент ДТП 14 жовтня 2015 року належним підтвердженням укладеного договору страхування був поліс АІ 0916419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який він, ОСОБА_1, пред'явив працівникам патрульної поліції для перевірки.

Представник позивача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились, але подали заяви про проведення судового розгляду за його відсутності.

Третя особа ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з'явилась та про причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні, дослідивши подані учасниками справи письмові заяви по суті справи та наявні у ній докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року, на перехресті вул. Клочківська та пров. Ботанічного в м. Харкові 14 жовтня 2015 року о 18-40 год. сталося ДТП за участю автомобіля Renault logan, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля ВАЗ 11183, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який є відповідачем по даній справі. Останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ДТП сталося внаслідок порушення пп. 1.5., 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху України, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 021134/4600/0000024 від 20 серпня 2015 року, укладеному між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» і ОСОБА_5, був застрахований автомобіль Renault logan, державний номер НОМЕР_1, на строк з 21 серпня 2015 року по 20 серпня 2016 року.

В результаті ДТП в автомобілі Renault logan, державний номер НОМЕР_1, було пошкоджено задні двері багажнику та задній бампер, що підтверджується довідкою ПС № 003755 про отримані транспортним засобом пошкодження, виданою Управлінням патрульної служби МВС у м. Харкові.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault logan, державний номер НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП, складає 26879,20 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 187 від 05 листопада 2015 року.

Вказана сума 26879,20 грн. була виплачена позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» власнику автомобіля Renault logan, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 шляхом перерахування усієї суми коштів на рахунок гарантійного СТО - ТОВ «Атлант-М ЮГ», що підтверджується страховим актом № 00178518 від 11 листопада 2015 року та платіжним дорученням № 039108 від 13 листопада 2015 року, та передбачено Договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 021134/4600/0000024 від 20 серпня 2015 року.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», звертаючись до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу 26879,20 грн., керувався тим, що винуватість ОСОБА_1 у ДТП встановлена судовим рішенням, а на момент завдання шкоди його відповідальність не була застрахована у встановленому порядку, що виплаває з витягу з централізованої бази даних МТСБУ від 31 липня 2018 року.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У зв'язку з наведеним у всіх випадках пред'явлення позову про відшкодування шкоди до володільця наземного транспортного засобу обов'язковому з'ясовуванню підлягають ті обставини, чи була застрахована в установленому законом порядку його відповідальність полісом обов'язкового страхування на момент завдання шкоди.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка була чинною станом на 14 жовтня 2015 року, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Як вбачається з матеріалів справи, під час фіксації обставин ДТП, яке сталося 14 жовтня 2015 року в м. Харків на перехресті вул. Клочківська та пров. Ботанічного, працівниками поліції була складена схема місця ДТП. На зворотному боці схеми вказані серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала. Так, відповідальність водія ОСОБА_1, як власника транспортного засобу ВАЗ 11183, державний номер НОМЕР_2, як про це зазначено в схемі місця ДТП, була забезпечена полісом АІ/0916419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, код страховика 142, термін дії якого триває до 17 січня 2016 року.

В іншому документі, поданому позивачем - довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 74965244 від 28 жовтня 2015 року, виданій Управлінням патрульної служби МВС у м. Харкові, зазначено, що в момент ДТП в його учасника ОСОБА_1 наявний полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/0916419, виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», з терміном дії до 17 січня 2016 року.

Згідно з повідомленням ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» від 11 березня 2019 року, на офіційний телефонний номер страхової компанії 14 жовтня 2018 року в період часу з 18-00 год. до 24-00 год. надходив телефонний дзвінок від ОСОБА_1

Зазначені обставини в їх сукупності вказують на те, що в момент ДТП водій автомобіля ВАЗ 11183, державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1, винний у виникненні ДТП та завданні шкоди автомобілю Renault logan, державний номер НОМЕР_1, мав при собі чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на бланку АІ/0916419, виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»; справжність цього полісу у працівників поліції не викликала сумнівів.

Існування бланку полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з порядковим № АІ/0916419 та його перебування в розпорядженні ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» підтверджено вказаною страховою компанією, яка є третьою особою в даній справі, у відповідях, наданих суду на виконання ухвал про витребування доказів. Разом з тим, надані третьою особою документи - договір доручення № 52-2013/Ф від 18 листопада 2013 року та акт приймання-передачі документів № 2547 від 28 жовтня 2014 року, засвідчують, що вказаний вище бланк був переданий для використання ОСОБА_6, уповноваженому на вчинення дій по укладанню догорів страхування від імені ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про страхування» страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти.

За приписами п. 49.3. ст. 49 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові агенти мають право здійснювати посередницьку діяльність з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови їх peєстрації в МТСБУ в порядку, встановленому Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

В силу положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про страхування» страхові агенти - це фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договор) доручення із страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 Цивільного Кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин. вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довіри теля.

Пунктом 1.2. Договору доручення 18 листопада 2013 року встановлено, що Повірений укладає від імені Довірителя договори страхування і отримує страхові платежі та сприяє Довірителю в укладенні договорів страхування. За цим Договором Повірений укладає договори страхування, страховиком за якими виступає Довіритель або третя особа, яка передала Довірителю повноваження на укладення договорів страхування в порядку доручення або передоручення.

Положеннями п. 2.2. Договору доручення на Повіреного покладено наступні обов'язки: приймати всі заходи для збереження полісів, інших документів та матеріалів, отриманих від Довірителя (пп.2.2.3.); здійснювати оформлення договорів страхування тільки після отримання від страхувальника повної оплати страхової премії, або документів які підтверджують внесення страхової премії в повному обсязі на рахунок Довірителя (пп.2.2.6.); щодекадно подавати Довірителю звіти про укладені договори страхування та розміри отриманих і перерахованих Довірителю страхових премій по кожному виду страхування окремо (пп.2.2.9.); у разі втрати договору страхування або полісу протягом доби повідомити про це Довірителя (пп.2.2.15).

Іншим суттєвим обов'язком Повіреного є необхідність подання Довірителю за першою вимогою звіту про свою діяльність і нереалізовані бланки судової звітності, а також здати нереалізовані бланки договорів страхування, полісів ат іншу документації, в тому числі у разі розірвання договору.

Але у відповіді від 11 березня 2019 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» повідомило суду про неможливість представлення суду документів на підтвердження того, що бланк полісу № АІ/0916419 на теперішній час дійсно не був використаний та існує в оригіналі, так як відносити з Повіреним ОСОБА_6 за договором доручення відсутні, а також відсутні документи про повернення ним вказаного вище бланку полісу.

Повідомлені третьою особою обставини фактично вказують на нехтування Довірителем своїми правами та обов'язками під час дії договору доручення в частині здійснення контролю за діями Повіреного ОСОБА_6, який у своїй діяльності уособлював страховика у відносинах з потенційними страхувальниками.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу.

Згідно з Положенням про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 09 липня 2010 року № 566, постачальниками інформації до бази даних МТСБУ є страховики - члени МТСБУ, Дирекція МТСБУ. Надання інформації страховиками - членами МТСБУ до бази даних МТСБУ про укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виданий до них спецзнак здійснюється у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів.

Таким чином, відповідальність за повноту, достовірність та своєчасність внесення інформації до єдиної централізованої бази даних МТСБУ покладається на страховиків. Від так, відсутність в централізованій базі даних МТСБУ відомостей про чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не може бути беззаперечним доказом того, що в момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія не була застрахована, якщо наповнення такої бази залежить виключно від сумлінного ставлення страховика до виконання свого обов'язку.

З огляду на вищевикладене, досліджені судом докази дають змогу дійти висновку про обґрунтованість доводів відповідача ОСОБА_1 про наявність у нього на момент виникнення ДТП чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В той же час, покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Подібного висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, постанова від 04 липня 2018 року, одночасно відступивши від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі N 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення виплаченого потерпілому страхового відшкодування, оскільки таку вимогу заявлено до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 993 ЦК України, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 26879,20 грн. відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 15 квітня 2019 року.

Суддя О. О. Малихін