Справа № 204/5530/18
Провадження № 2/204/144/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Пренко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Демуш Є.В. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилався на те, що 02.04.1998 року ОСОБА_4, яка приходиться позивачу бабусею, заповіла онуку - ОСОБА_1, все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 померла. 14.03.2018 року позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі чого було заведено спадкову справу № 165/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 бабусі - ОСОБА_4. 29.05.2018 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що відсутня інформація про реєстрацію квартири за померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на набуття права власності на спадкове майно, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства, зазначивши при цьому, що право власності не було зареєстровано за спадкодавцем, а тому прав на майно позивач не має.

Третя особа - Державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Демуш Є.В. в судове зсідання не з'явилась, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1993 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності ОСОБА_4 (арк.с.13).

З копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, складеному 04.12.1998 року вбачається, що ОСОБА_4 була власником квартири на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 1993 року (арк.с.21-24).

Відповідно до технічного паспорту на житловий дім індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1, складеного 03.03.2000 року, ОСОБА_4 була власником квартири № 8 (арк.с.25-28).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, складеного 05.11.2008 року ОСОБА_4 є власником, розмір частки -1 (арк.с.29-34).

Відповідно до заповіту, складеному 02 квітня 1998 року ОСОБА_4, остання заповіла ОСОБА_1 все майно, де б воно не було, та з чого б не складалось, все, що буде належати на день смерті (арк.с.14).

З інформації КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що згідно реєстраційних даних БТІ, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської ради народних депутатів 22.12.1993 року, згідно розпорядження № 284 від 22.12.1993 року (арк.с.35).

Відповідно до акту ідеальних часток від 07.02.2003 року, затвердженого начальником Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за результатами обстеження домоволодіння АДРЕСА_1, встановлено, що за ОСОБА_4 /померлою/, згідно до свідоцтва про право власності від 22.12.1993 року, рахується квартира № 8, що складає 14/100 (арк.с.104-105).

Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 21.03.2003 року № 82/12, затверджено Акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 з видачею нових свідоцтв на ОСОБА_4 (померлу): 14/100 частки. Вважати такими, що втратили чинність свідоцтво про право власності на житло від 22.12.93 на ОСОБА_4 /померлу/. Відповідно до даного рішення, доручено Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» оформити правовстановлюючі документи на домоволодіння (арк.с.16).

Відповідно до архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 21.03.2003 №83/12 затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 з видачею нових свідоцтв на: ОСОБА_4 (померлу) 14/100 частки від усього домоволодіння. Вважати такими, що втратили чинність свідоцтво про право власності на житло від 22.12.93 на ОСОБА_4 /померлу/. Доручено Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» оформити правовстановлюючі документи на домоволодіння (арк.с.103).

Згідно інформації Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 23.04.2018 року № 489, відомості про те, чи скасовані рішення або окремі пункти рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 21.03.2003 року № 82/12 «Про узаконення розмірів житлового приміщення 1-5 та приміщень квартир № 1 та І-а, затвердження акта ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1», починаючи з 2007 року по теперішній час, відсутня (арк.107).

Відповідно до інформації КП «ДМБТІ» ДОР в інвентаризаційній справі станом на 31.12.2012 року містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_4 (мовою оригінала) на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.1993 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження №Кр. 284, зареєстровано КП «ДМБТІ» ДОР та записано реєстрову книгу № 141п за реєстровим № 1. В матеріалах інвентаризаційної справи за зазначеною адресою міститься копія рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 21.03.2003 року № 82/12 про узаконення розмірів житлового приміщення І-5 та приміщень квартир № І та І-а, затвердження акту ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, в інвентаризаційній справі відомості по скасування зазначеного рішення чи його пунктів, відсутні (арк.с.109).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відсутні відомості про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Технічний опис майна: домоволодіння складається з трьох житлових будинків та господарчих будівель і споруд (арк.с.115-116).

Згідно посвідки про народження НОМЕР_1 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_8, ОСОБА_4 (арк.с.18).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8, актовий запис № 1273 (арк.с.17).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (арк.с.19).

З відомостей Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.04.1987 року до дня смерті (ІНФОРМАЦІЯ_8), з реєстраційного обліку знята 23.11.1999 року. Склад сім'ї на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_8) становить 3 (три) особи: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, знята з обліку 21.11.2006 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (арк.с.20).

Встановлено, що 14 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Третьої Дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 (арк.с.78).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 14.03.2018 року Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 62137998 за спадкодавцем ОСОБА_4, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (арк.с.72).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, вбачається, що його батьками є ОСОБА_7, ОСОБА_11 (арк.с.83).

Відповідно до довідки КП ЖРЕП Красногвардійського району від 07.10.2008 року, ОСОБА_4, 1914 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 02.04.1987 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з онуком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (арк.с.82).

Згідно постанови державного нотаріуса Третьої Дніпровської нотаріальної контори Демуш Є.В. від 29 травня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 матері - ОСОБА_4 (арк.с.15,117).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦПК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його діє в повному обсязі.

З огляду на вищезазначені вимоги у зазначеній справі до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно зі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями.

Відповідно до Розділу ІІІ глави 3 пункту 117 Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №18/5 від 14 червня 1996 року (чинної на час відкриття спадщини) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В разі наявності заборони державний нотаріус повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Якщо на згадане вище майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок та інше нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), державний нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів.

Таким чином, для оформлення права на спадщину та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді нерухомого майна (квартири) спадкоємець повинен надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує, що на момент смерті спадкодавцю належала ця нерухомість (квартира).

При зверненні до нотаріуса ОСОБА_1 були надані нотаріусу наявні у нього документи на майно, але нотаріусом виявлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна інформація про реєстрацію квартири № 8, що складає 14/100 частин домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1, відсутня (арк.с.117). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Встановлено, що 22 грудня 1993 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира МБТІ зареєстрована на праві приватної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за № 141п-1, однак вказане свідоцтво скасовано рішенням Красногвардійської районної ради від 21.03.2003 року № 82/12 «Про узаконення розмірів житлового приміщення 1-5 та приміщень квартир № 1 та 1а, затвердження акта ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1». Відповідно до Акту ідеальних часток, затвердженого 07.02.2003 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 числиться квартира АДРЕСА_1, інформація про реєстрацію зазначеної частини домоволодіння за померлою ОСОБА_4, відсутня.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Аналіз цивільного законодавства в контексті права на спадкування свідчить, що успадковуються виключно ті права і обов'язки, які виникли та належали спадкодавцеві ще за життя, та які не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 - 80 ЦПК України.

Проте, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 за життя оформила своє право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та набула на неї право власності, суду надано не було, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що право власності на квартиру було зареєстровано за померлою згідно вимог Закону, у зв'язку з чим, позивачем не виконано вимоги ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що спадкодавець за життя не набула право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку, а відтак, це майно не входить до складу спадщини і визнання права власності за позивачем в порядку спадкування не можливе.

Також матеріали справи не містять доказів, що позивач у передбачений законом строк та порядок прийняв спадщину.

Тому, суд вважає, що позивачем, не наведено жодної із зазначених вище підстав для задоволення заявлених позовних вимог, чим останній не виконав вимоги Закону.

Таким чином, на підставі наданих суду позивачем, витребуваних судом доказів, які були в повному обсязі досліджені в судовому засіданні, не встановлено, що майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1, увійшла до спадкової маси майна після померлої ОСОБА_4.

Інші посилання позивача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній, не ґрунтуються на законі.

Отже, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-82, 133,141,259,263-265 ЦПК України, ст. 8 Конституції України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Демуш Є.В. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар