ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

м. Харків

справа № 645/626/16

провадження № 22-ц/818/2564/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І.,Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3 ,

третя особа: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треті особи: ОСОБА_3 , Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області за апеляційною скаргою Харківської міської ради на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року в складі судді Бабкової Т.В.,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області в якому просила визнати ОСОБА_2 , 1963 року народження таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що у 1989 році вона, почавши проживати з відповідачем, оселилася у квартирі АДРЕСА_1 . 17 серпня 1991 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. 06 грудня 2000 року ОСОБА_1 була зареєстрована за вищевказаною адресою. Основним квартиронаймачем спірної квартири є відповідач по справі. Шлюб між сторонами розірваний 31.03.2010 року. З січня 2010 року ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, жилим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, речей відповідача в квартирі немає. Крім цього відповідач бере кредити в різних банках, не погашає їх та на адресу його реєстрації надходять різні повідомлення про необхідність сплати. Також на домашню адресу телефонують представники банків та повідомляють, що будуть звертатися до суду та описувати і арештовувати майно, яке знаходиться в квартирі. На даний час місце перебування відповідача невідомо, засобів зв`язку з ним немає, з донькою відповідач також не спілкується. На підставі викладеного ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_2 ще до офіційного розлучення залишив сім`ю та пішов з квартири разом з усіма речами до іншої жінки. В судові засідання по справі про розірвання шлюбу він також не приходив. Після розірвання шлюбу позивачка бачила відповідача на районі, він пиячив. Ключі у відповідача є, замки на дверях залишаються старі, тобто безперешкодний доступ до квартири ОСОБА_2 має, проте, квартирою не цікавиться, участі у її утриманні не приймає. Позивачка вважає, що використовувати право на проживання у квартирі відповідач добровільно не бажає, бо коли він залишив квартиру, зазначив, що залишає її дочці.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованою адресою його проживання, причин неявки суду не повідомив.

Представник Фрунзенського районного відділу у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі, та не заперечує проти задоволення позову.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_2 , 1963 року народження , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Харківська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення судом процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно довідки про склад сім`ї та прописку, наданої дільницею № 36 КП «Жилкомсервіс» від 02.02.2016 року № 370 квартира АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста Харкова, вказана квартира є неприватизованою.

З огляду на викладене, власником спірної квартири є Харківська міська рада, яку всупереч вимогам законодавства, залучено у якості учасника справи не було.

Крім того, вказує, що позивачем взагалі не було надано до суду Актів про не проживання ОСОБА_2 в період з січня 2010 року у спірній квартирі, які мали б бути належним чином посвідчені балансоутримувачем будинку, що є незаінтересованим суб`єктом у даних правовідносинах. Вказаний факт ґрунтується лише на показаннях свідків, за відсутності будь-яких письмових доказів.

Окрім того, відсутні докази, щодо того, хто саме здійснює оплату комунальних послуг протягом останніх шести місяців за користування спірною квартирою.

Зазначає, що обов`язковим предметом доказування по даній цивільній справі є також з`ясування причин відсутності відповідача понад встановлені Законом строки.

Всупереч цьому, в позовній заяві відсутні докази, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі, зокрема із закладів соціального захисту населення щодо визнання відповідача непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги чи перебування у місцях обмеження чи позбавлення волі, а також не надано інформації щодо місця роботи відповідача тощо.

У зв`язку з викладеним, визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням, на думку апелянта, порушить його конституційне право на житло, що закріплено у статті 47 Конституції України.

07 травня 2019 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Однак таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова № 242/13 від 17.10.2000 року наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1 визнаний ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 370 від 02.02.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: відповідач ОСОБА_2 , 1963 року народження, з 25.09.1980 року позивачка ОСОБА_1 , 1971 року народження , з 06.12.2000 року 3-тя особа ОСОБА_3 , 1992 року народження (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 31.03.2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 101, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний 3 1.03.2016 року (а.с. 6)

Доводи позивачки, про те, що ще до розірвання шлюбу в 2010 році відповідач ОСОБА_2 добровільно виселився з квартири АДРЕСА_1 та з цього часу вказаним житловим приміщенням не цікавиться, підтверджуються показами свідків.

Також згідно відповіді начальника Фрунзенського відділення поліції Орджонікідзевського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області № 694/119/59/01/2016 від 29.01.2016 року, ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з січня 2010 року та по теперішній час з заявою до Фрунзенського РВ не звертався (а.с. 11).

З відповіді головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 20» № 869 від 18.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за наданням медичної допомоги (виклик лікаря додому, оформлення листка непрацездатності) у період з січня 2010 року по теперішній час до фахівців ХМП № 20 не звертався. Амбулаторна картка ф 025/о на ім`я ОСОБА_2 в карто сховищі поліклініки відсутня а.с 12).

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньою заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду врегульовано положеннями глави 2 ЖК України.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є неприватизованою. Позивач ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 25 вересня 1980 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що власником вищевказаної квартири є Харківська міська рада і яка діє в якості представницького органу територіальної громади м.Харкова, на виконання вимог ст..ст.15,30 ЖК зобов`язана виконувати обов`язок щодо здійснення державного контролю за схоронністю та збереження житлового приміщення, однак Харківську міську раду не було залучено до участі у справі.

За таких обставин, суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом вказаних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до вимог чинного ЦПК України у колегії суддів відсутні повноваження щодо направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треті особи: ОСОБА_3 , Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської радисудовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 травня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко