Справа № 604/310/19
Провадження № 2/604/193/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо в утриманні дитини.

Крім того зазначила, що 10 грудня 2008 року Підволочиським районним судом було винесено рішення, яким призначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки, у розмірі ј частини всіх видів заробітку. Однак у 2010 році, коли позивач поїхала закордон на роботу, донька пішла проживати з батьком, і відповідно у цей час відповідач звернувся до Підволочиського районного суду із позовом про припинення стягнення аліментів. За даним позовом 14 лютого 2011 року Підволочиським районним судом було винесено рішення, яким припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 З огляду на вказане, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися.

Позивач подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до досягнення повноліття, та стягнути судовий збір. Справу просила слухати у її відсутності.

Відповідач подав заяву, в якій визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 вересня 2008 року, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №023186, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області 09 вересня 2008 року, актовий запис №75.

У шлюбі у сторін 03 січня 2006 року народилася донька ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №013498, видане 03 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно з довідкою виконкому Підволочиської селищної ради Тернопільської області №319 від 21 лютого 2019 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї №б/н від 22 лютого 2019 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, у житловому будинку власником якого є ОСОБА_4 (покійний). До складу її сімї входять: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, - учениця 7-Б класу Підволочиської ОСОБА_5 ступенів.

Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю.

Крім того, як вбачається з рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2008 року №2-578/08 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, вирішено стягувати з останнього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 02 грудня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2011 року припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, наданих їй згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2008 року.

З довідки ВФ ТОВ «Агробізнес» від 21 лютого 2019 року №224 вбачається, що ОСОБА_1 працює у ВФ ТОВ «Агробізнес» та обіймає посаду пекар-кондитер. Загальна сума доходу за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року за винятком аліментів становить 22964,84 грн.

Відповідно до довідки «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Підволочиської селищної ради Амбулаторія загальної практики сімейної медицини №73 від 17 квітня 2019 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, с. Щаснівка, протягом трьох років лікується амбулаторно і періодично стаціонарно з діагнозом: хронічний простатит, фаза загострення. Астенно-вегатативний синдром соматогенного ґенезу. Вказане також стверджено випискою із медичної картки стаціонарного хворого №02/09139 та іншими медичними документами.

Крім того, з свідоцтв про народження серії І-ИД № 157830, І-ИД №245380, виданих Пальчинською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 03 жовтня 2012 року та Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18 жовтня 2016 року відповідно, вбачається, що ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2, зареєстрований як безробітний в Підволочиській районній філії з 05 листопада 2018 року. Дохід за період з 05 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року становить 2718,53 грн. (довідка №26-01/1023 від 11 квітня 2019 року).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, стан її здоровя, розмір витрат на утримання дитини, потреби у її розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 247, 263-265, 273, 274-279, 313, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2019 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Б. Сташків