Номер провадження: 22-ц/813/3707/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег Жилсервіс»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року, ухваленого суддею Бойчуком А.Ю.,

встановив:

05.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Берег Жилсервіс» про розрахунок тарифів та стягнення надлишкової плати, по якому просив суд зобов`язати відповідача зробити йому перерахунок діючих тарифів по оплаті комунальних послуг: водопостачання, водовідведення, газопостачання/теплопостачання, електропостачання, користування ліфтом, вивіз твердих побутових відходів з часу проживання в АДРЕСА_1 з 18.06.2014 року по червень 2018 року з урахуванням 50% пільг та стягнути з ТОВ «Берег Жилсервіс» на користь ОСОБА_1 нарахований йому та виплачений ним надлишок грошей по оплаті вказаних комунальних послуг з 18.06.2014 року і по червень 2018 року у розмірі 34075,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є інвалідом 2 групи у зв`язку з проходженням служби в МВД та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, що мають право на пільги відповідно до розрахунків підприємств-постачальників послуг, користується 50% знижкою при оплаті водопостачання та водовідведення, газопостачання, вивозу твердих побутових відходів. Листом від 28.08.2017 року ТОВ «Берег Жилсервіс» зробити перерахунок оплати комунальних платежів ОСОБА_1 відмовилося мотивуючи тим, що у підприємства немає тарифів на комунальні послуги, які затверджені департаментом економічного розвитку Одеської міської ради та що діючі тарифи затверджені загальними зборами мешканців будинку, надання пільг ТОВ «Берег Жилсервіс» не передбачено, а пільги надаються управліннями праці та соціальної політики, що, на думку позивача, суперечить діючому законодавству. Листом від 17.07.2017 року Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси було підтверджено право ОСОБА_1 на вказані пільги, розрахунок яких повинен бути зроблений на підставі тарифів ТОВ «Берег Жилсервіс». Ці розрахунки повинні надаватися в Управління соціального захисту населення і державою вони відшкодовуються ТОВ «Берег Жилсервіс». Таких розрахунків ТОВ «Берег Жилсервіс» не надавали. ТОВ «Берег Жилсервіс» і Управління соціального захисту населення підтверджують, що ОСОБА_1 має право на пільги, що ці пільги йому надані Законом, але виконувати вимоги закону відмовляються тим самим порушують права, свободи, інтереси ОСОБА_1 , що в свою чергу стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_1

Апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, проводиться по тарифам, погодженими з міською радою або застосовуються розміри внесків, що спрямовуються на утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, визначений загальними зборами ОСББ,ЖБК, відповідно до постанови Кабміну України від 13.11.2013 року №860 «Про надання пільг та субсидій для відшкодування витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мешканцями житлових будинків». Отже ТОВ «Берег Жилсервіс» відповідно до діючого законодавства зобов`язано зробити перерахунок оплати тарифів і цей перерахунок надати в управління соціального захисту населення після чого одержати від держави компенсацію за надані пільги. Відмова ТОВ «Берег Жилсервіс» від перерахування пільг на тарифи ОСОБА_1 суперечить закону. ОСОБА_2 зазначає, що районним судом встановлені права ОСОБА_1 на пільги по тарифам і цей розрахунок повинен зробити ТОВ «Берег Жилсервіс», але дійшов невірного висновку про відмову у позові, фактично не зазначивши у рішенні причини відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

Вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, представник ТОВ «Берег Жилсервіс» звернувся до суду апеляційної інстанції з відзивом на неї, у якій зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не можуть прийматись до уваги.

Втім, через порушення процесуальних строків подання відзиву, встановлених судом апеляційної інстанції, колегія суддів на підставі ст.126 ЦПК України залишила даний відзив без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1. 28.09.1998 року медико-соціальною експертною коміссією №1 Одеської обласної лікарні був визнаний інвалідом 2 групи у зв`язку з проходженням служби в МВД.

З 01.07.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку Єдиного державного реєстру осіб, що мають право на пільги, зареєстрований за № 90255 і на підставі ст.12 п.5 закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на пільги: 50% знижки при оплаті житлово-комунальних послуг (квартплата, централізоване водопостачання, водовідведення, централізоване опалювання, електропостачання, користування ліфтом, газопостачання, вивіз твердих побутових відходів).

Листом від 28.08.2017 року за №47 ТОВ «Берег жилсервіс» зробити перерахунок оплати комунальних платежів ОСОБА_1 відмовилося мотивуючи тим, що в них немає тарифів на комунальні послуги, які затверджені департаментом економічного розвитку Одеської міської ради і, що діючі тарифи затверджені загальними зборами мешканців будинку та, що надання пільг ТОВ «Берег Жилсервіс» не передбачено, а пільги надаються управліннями праці та соціальної політики, що суперечить вищевказаному закону та вказаним постановам .

Листом від 17.07.2017 року за №Т-62/14-04 Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси було підтверджено право ОСОБА_1 на вказані пільги, розрахунок яких повинен бути зроблений на підставі тарифів ТОВ «Берег Жилсервіс».

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ч.1 ст.68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117, єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).

Згідно з абз. 1 п. 5 Положення для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналівцихдокументів),копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Відповідно до положень п.1 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку фінансування місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» за №256 від 04.03.2002 року, управління праці шьного захисту населення, ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною та здійснюють розрахунки з постачальниками послуг.

Позивач просить зобов`язати ТОВ «Берег жилсервіс» зробити перерахунок діючих тарифів по оплаті комунальних послуг: водопостачання, водовідведення, газопостачання, теплопостачання, електропостачання. користування ліфтом вивіз ТБО, проте відповідач не є виконавцем чи виробником вказаних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Встановлення та затвердження тарифів на послуги з водопостачання, водовідведення та електропостачання належить виключно до Національної комісії, що здійснює не регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову.

Проте апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що ухвуалючи рішення про відмову у задовлені позову, районний суд фактично не зазначив у рішенні причини відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

В зв`язку з чим апеляційний суд вважає необхідним апеляціну скаргу задовльнити частково та змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині залишити рішення без змін.

Суд зазначає, що позивач пред`явив вимоги до ТОВ «Берег Жилсервіс» про зобов`язання зробити перерахунок діючих тарифів по оплаті комунальних послуг, при цьому необхідно вказати, що у апеляційного суду відсутні процесуальні можливості уточнювати позовні вимоги.

Разом з цим відповідач ТОВ «Берег Жилсервіс» не має повноважень щодо перерахунок діючих тарифів по оплаті комунальних послуг, таким повноваженнями наділена Національна комісія, що здійснює не регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, отже позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задовленні позову.

Крім того, апеляційний суд зазначє наступне.

Обгрнутовуючи свої позовні вимоги позивак вказував, що відповідач ТОВ «Берег Жилсервіс» відповідно до діючого законодавства зобов`язано зробити перерахунок оплати тарифів і цей перерахунок надати в управління соціального захисту населення після чого одержати від держави компенсацію за надані пільги. Відмова ТОВ «Берег Жилсервіс» від перерахування пільг на тарифи ОСОБА_1 суперечить закону. Представник позивача ОСОБА_2 зазначає, що районним судом встановлені права ОСОБА_1 на пільги по тарифам і цей розрахунок повинен зробити ТОВ «Берег Жилсервіс», апеляційний суд не погоджується з таким доводами позивача з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Також згідно із статтею 15 Закону України «Про ціни і ціноутворення» Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

Органи місцевого самоврядування мають право самостійно визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 91 Кодексу, у місцевих бюджетах можуть передбачатися кошти на фінансування інших програм, пов`язаних з виконанням власних повноважень, затверджених Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою згідно із законом.

Таким чином ТОВ «Берег Жилсервіс» відповідно до діючого законодавства не зобов`язано зробити перерахунок оплати тарифів, про те позивач має право на компентсаці таких витрат з бюджету.

Разом з тим вимло про компенсацію виртрат позивач не заявляв та належного відповідача не залучив.

З огляду на викладене, рішення районного суду на підставі п.-п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року - змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині залишити рішення без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.05.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева