Справа № 222/2111/18
Провадження № 2/222/93/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Гранкіної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження, за участю представника позивача адвоката ОСОБА_3, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вказуючи, що 01.04.2017 року померла його мати ОСОБА_4 Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 5,3195 га, кадастровий номер -04-000-0249, що розташована на території Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області. Проте, в установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини він звернутися не зміг з поважних причин, оскільки він працює директором КП «Кальчик-комсервіс» за шестиденним ненормованим робочим графіком, а тому у нього не було фізичної змоги для поїздки до органів нотаріату, так як у робочій час він вимушений знаходитися на роботі. Він є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців які б прийняли спадщину померлої немає. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 01.04.2017 року.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 02.01.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Під час підготовчого провадження за клопотанням представника позивачадолучено додаткові докази, а саме долучено копію свідоцтва про народження відповідача по справі серії VIІ-УР № 0131988 від 21.10.1966 року, оригінал якого знаходиться у відповідача.

Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.03.2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що ОСОБА_4, яка померла 01.04.2017 року, є рідною матірю позивача та відповідача. На час смерті, мати була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За даною адресою мати проживала одна. Предявлення позивачем позовних вимог саме до відповідача ОСОБА_2 обумовлено тим, що останній є рідним братом позивача, а тому також є спадкоємцем за законом після смерті їх матері. Спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми суд розглянув справу у відсутність незявившихся позивача та відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1915590 виданого 01.09.1962 року ОСОБА_1 народився 12.07.1962 року та його матірю зазначена ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 62.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0131988 виданого 21.10.1966 року ОСОБА_2 народився 27.09.1966 року та його матірю зазначена ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 79.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 722405 від 29.05.2007 року ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСК № 400175 спадкова справа № 466, реєстраційний № 4256 від 23.12.2005 року, є власницею земельної ділянки площею 5,3195 га, розташованої на території Кальчицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 961846 виданого 05.04.2017 року ОСОБА_4 померла 01.04.2017 року у віці 78 років в с. Кирилівка Нікольського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 11.

Згідно довідки виконкому Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області № 946 від 09.10.2018 року ОСОБА_4, яка померла 01.04.2017 року, на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с. Кирилівка Нікольського району Донецької області, вул. Мира, буд. 23.

Відповідно до довідки Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області № 02-25/523 від 30.11.2018 року директор КП «Кальчик комсервіс» ОСОБА_1 дійсно працює за шестиденним ненормованим робочим графіком з 19.06.2017 року.

Також судом встановлено, що згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53621481 від 10.10.2018 року сформованого приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу ОСОБА_5, у спадковому реєстрі інформація, щодо заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка померла 01.04.2017 року, відсутня.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України.

Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово.

Статтями 1261-1266 ЦК України визначено пять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємиць за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, і це підтверджується наданими стороною позивача доказами, 01.04.2017 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4. Місцем відкриття спадщини є: Донецька обл. Нікольський р-н, село Кирилівка, вул. Мира, буд. № 23.

Позивач та відповідач є синами померлої ОСОБА_4, а тому вони у відповідності до положень ст. 1261 цього Кодексу є спадкоємцями першої черги спадкування за законом.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Також судом встановлено, що, а ні позивач, а ні відповідач на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, та у відповідності до положень ст. 1269 ЦК України, у строк визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини не надали, а тому позивач та відповідач не прийняли спадщину після смерті своєї матері. Інших осіб, які прийняли спадщину, також не встановлено.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні положення викладені в Листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13.

Таким чином належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а за відсутності такових - відповідні територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на вищенаведене, при наявності інших спадкоємців по справі, які прийняли спадщину, позивач мав би предявити позовні вимоги саме до них, а за відсутності такових до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто до відповідної територіальної громади в Нікольському районі Донецької області.

Як встановлено судом, позивач предявляє позовні вимоги до свого рідного брата, який є спадкоємцем за законом, але останній не прийняв спадщину після смерті спадкодавця, в звязку з чим за даними правовідносинами має відповідати територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, а клопотань з боку позивача про заміну неналежного відповідача на належного під час підготовчого провадження не заявлялося, суд відмовляє в задоволенні позову.

Між тим розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, зокрема поважності причин пропуску строку звернення позивача до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог слід зазначити наступне.

Так, згідно вищенаведеного п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також відповідно до вищезазначеного Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Наведена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини, а саме його шестиденний ненормований робочий графік роботи на підприємстві, на думку суду не є поважною, оскільки вона не повязана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі нотаріусу відповідної заяви.

Інших поважних причин повязаних з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на подачу нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачем не зазначено, а тому і з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Надані стороною позивача докази на підтвердження його трудових відносин з КП «Кальчик комсервіс» в період з 19.06.2017 року, не спростовують висновків суду.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 704,80 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.04.2019 року

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець.