Справа № 640/8710/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

"08" травня 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі №640/8710/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розписками, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 400200 грн. за розписками від 17.03.2016 року, що є еквівалентом 15 000 доларів США; стягнути судовий збір.

08.05.2019 до суду позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, просить з метою забезпечення позовних вимог накласти арешт в межах суми боргу на наступне нерухоме майно, право власності, на яке зареєстровано за ОСОБА_3 та заборонити власникам його відчуження: - земельна ділянка, за межами населених пунктів на території Коротичанської селищної ради кадастровий номер НОМЕР_1 ; - земельна ділянка по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2 ; - земельна ділянка на території Циркунівської селищної ради кадастровий номер НОМЕР_3 ; - земельна ділянка на території Циркунівської селищної ради кадастровий номер НОМЕР_3 ; - квартира АДРЕСА_2 ; - житловий будинок АДРЕСА_3 ; - гаражу НОМЕР_4 , розташований за АДРЕСА_4 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що 17.03.2016 року він надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2700 доларів США та 4800 доларів США (всього 7500 доларів США), які зобов`язався повернути до 30.04.2016 року, що підтверджується відповідними розписками. У випадку недотримання вказаного строку боржник зобов`язався повернути кошти у подвійному розмірі. Оскільки сума позики не повернута відповідачем до теперішнього часу, то сума боргу складає 15000 доларів США. Оскільки сума позики бралась ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, а саме вкладені у спільний бізнес та придбання нерухомості на ім`я дружини відповідача, то з відповідачем несе солідарну відповідальність колишня дружина відповідача - ОСОБА_3 , тому борг стягується солідарно з обох відповідачів. Обидва відповідачі є фізичними особами-підприємцями ( ОСОБА_2 з 2007 року, ОСОБА_3 з 06.10.2017 року), види діяльності яких перекликаються, що підвереджує, що подружжя мало спільний бізнес; а необхідність позики була обумовлена бажанням придбати чи приватизувати земельні ділянки подружжям. Позивач побоюється, що після отримання позову відповідачу спробують переоформити майно та третіх осіб з метою унеможливлення звернення стягнення на нього в рахунок погашення боргу. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України). Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову відсутні.

Як вбачається з позову, предметом спору є стягнення заборгованості за розписками від 17.03.2016 року, що є еквівалентом 15000 доларів США.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд враховує, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст. 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідачів спрямовані на відчуження нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Крім того, відповідачі є ФОП, тому накладення арешту може перешкоджати господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Арешт майна може призвести до необґрунтованого обмеження права власника (ФОП) на реалізацію захищеного права володіння і користування вказаним майном, що може призвести до безпідставного заподіяння збитків, не обумовлених забезпечення балансу інтересів та рівності сторін у цивільному судочинстві, враховуючи, що відповідачі займається підприємницькою діяльністю.

При цьому, необхідно врахувати, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, зареєстровано на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 , яке грошові кошти у позивача не позичала, однак позивач стверджує про те, що вказані грошові кошти були отримані ОСОБА_2 та використані в інтересах сім`ї на спільний бізнес відповідачів-підприємців, тобто ці обставини необхідно доводити позивачу в ході розгляду справи. При цьому, позика у сумі 7500 доларів США бралась 17.03.2016 року на два тижні, а ОСОБА_3 стала займатися підприємницькою діяльністю з 06.10.2017 року. У розписках також не зазначено, на які цілі бралась позика.

На підставі викладеного, відсутні достатні підстави для забезпечення позову, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі №640/8710/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розписками відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 08.05.2019 року.

Суддя -