Справа № 304/1488/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1, де заінтересована особа старший державний виконавець Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою про скасування постанови старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1.

Свою скаргу мотивує тим, що 16.10.2018 року йому було видано постанову державного виконавця відділу ДВС Великоберезнянського міжрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 712/19846/2012 від 19.11.2012 р., виданого Ужгородським міськрайонним судом (виконавче провадження № 35754347) про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1, яку він отримав 22.10.2018р.

Ознайомившись зі змістом постанови, він вважає що дана постанова винесена з порушенням норм процесуального права і її потрібно скасувати, обґрунтування чого полягає в наступному.

Зазначає, що державним виконавцем не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що він ухиляється від виконання зобовязань. Право державного виконавця на постанову про тимчасове обмеження у праві керуванням транспортними засобами, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто, вважає, що наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на винесення постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами. Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Вказує, що в цій спірній ситуації в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які документи, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця та про ухилення боржника від виконання аліментного зобов'язання.

Вважає, що він не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. В постанові про тимчасову заборону, міститься завідомо неправдива інформація про те, що він взагалі не вчиняв жодних дій по виконанню рішення суду про стягнення аліментів. Ця інформація не була перевірена. Більше того, стверджує, що з доданих ним поштових квитанцій чітко видно, що свої зобовязання зі сплати аліментів він виконував, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що він не являвся на виклики державного виконавця, чи будь-яким іншим способом ухилявся від виконання рішення суду, а тому підстави для обмеження його у керуванні транспортними засобами відсутні. Пояснює, що у нього дійсно є заборгованість по аліментах, проте він, по мірі можливості, протягом 2017-2018 років сплачував аліменти і не ухилявся від виконання рішення суду, підтвердженням чого є копії квитанцій про сплату аліментів та розрахунок заборгованості зроблений державним виконавцем.

Стверджує, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Вважає, що звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, старший державний виконавець Пітков'ят С.І. не надав доказів того, що боржник, тобто він, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження; про його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, враховуючи викладене просить суд скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Великоберезнянського міжрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 712/19846/2012 від 19.11.201 2р., виданого Ужгородським міськрайонним судом (виконавче провадження № 35754347) про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1.

02.11.2018 року ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області (суддя Чепурнов В.О.) скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року, ВП № 35754347 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, передано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи 28.11.2018 року визначено ОСОБА_3

10.12.2018 року через канцелярію суду в.о. начальника Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 зареєстровано заперечення на скаргу боржника ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортними засобами.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що 19 грудня 2012 року до відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області на примусове виконання надійшов виконавчий документ - виконавчий лист №712/19846/2012 від 19.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 800 гри. на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29 жовтня 2012 року, щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Вказує, що 20 грудня 2012 року державним виконавцем в порядку статтей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №35754347) по примусовому виконанню Виконавчого листа №712/19846/2012 від 19.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 800 грн. на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29 жовтня 2012 року, щомісячно і до досягнення ним повноліття, копії постанов направлено рекомендованою кореспонденцією сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

03.01.2013 року до відділу ДВС Перечинського РУЮ зявився боржник ОСОБА_1, якого ознайомлено з розміром заборгованості по аліментах, яка станом на 03.01.2013 року становила 1 600,00 грн., зобовязано щомісячно сплачувати аліменти та предявляти до відділу квитанції про сплату аліментів, а також розяснено про порядок звернення стягнення на майно боржника та наслідки злісного ухилення від сплати аліментів згідно ст. 164 КК України, про що складено акт державного виконавця,

22.01.2013 року, в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку направлено у всі реєструючі установи та Реєстри для виконання та сторонам виконавчого провадження для відому.

26.11.2013 року до відділу ДВС Перечинського РУЮ зявився боржник ОСОБА_1, якого повторно ознайомлено з розміром заборгованості по аліментах та зобов'язано щомісячно сплачувати аліменти та пред'являти до відділу квитанції про сплату аліментів, а також розяснено про наслідки злісного ухилення від сплати аліментів згідно ст.164 КК України, про що складено акт державного виконавця. Зазначає, що боржник ОСОБА_1 був належно повідомлений та ознайомлений із заборгованістю по аліментах, однак жодних дій для погашення заборгованості боржником вжито не було.

01.07.2015 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах, яка станом на 01.07.2015 року становила 21 600,00 грн., та який було направлено сторонам виконавчого провадження для відома.

Вказує також, що на виконання наказу Міністерства юстиції України №3832/5 від 30.11.2017 року «Про утворення Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області» та у звязку з реорганізацією шляхом злиття Перечинського районного та Великоберезнянського районного відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа передане з Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області до Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 19.04.2018 року.

Зазначає, що 10.05.2018 року до Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшов вищезазначений виконавчий документ за вх. №1460.

16.05.2018 року державним виконавцем, керуючись ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про прийняття виконавчого документа до виконання в той же день, дані постанови надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання за вих. № 1573.

Пояснює, що пунктом другим в резолютивній частині вищезазначеної постанови, боржника зобовязано зявитися до державного виконавця Пітковята Сергія Івановича в строк до 24.05.2018 року та подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Вимогу державного виконавця боржник проігнорував до відділу не зявився та рішення суду самостійно не виконав.

В ході виконання рішення суду вияснилося, що з початку 2014 року по 2017 рік боржником ОСОБА_1 аліменти жодного разу сплачено не було, чим порушено права дитини, стягувача, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості.

08.10.2018 року державним виконавцем, керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» зроблено розрахунок заборгованості по аліментах, який станом на 01.10.2018 року становив 40 800,00 грн., який було направлено сторонам виконавчого провадження,

16.10.2018 року державним виконавцем, керуючись ст.ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до повного погашення заборгованості, які направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

Зазначає, що боржником ОСОБА_1 в електронному вигляді 20.11.2018 року надіслано копії квитанцій про часткове погашення заборгованості на суму 3 000,00 грн. Отже, заборгованість по аліментах станом на 01.12.2018 року становить - 39 400,00 грн.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом заходи, щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і повно вчиняти виконавчі дії. Тому винесення постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами при наявності такої заборгованості є обґрунтованим, своєчасним і неупередженим вчиненням виконавчих дій.

Таким чином, вважають, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до виконання боржником зобовязань покладених на нього рішенням суду є обґрунтоване законно, а скарга підлягає відхиленню.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у повному обсязі у скарзі боржника ОСОБА_1 та розглянути дану скаргу без їхньої участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Старший державний виконавець Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак, 18.03.2019 року начальник Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. У заяві просив суд відмовити в задоволенні скарги з підстав, зазначених у запереченні.

З огляду на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, якими передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, суд ухвалив розглянути скаргу ОСОБА_1 за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що 20 грудня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №35754347) по примусовому виконанню виконавчого листа №712/19846/2012 від 19.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 800 грн. на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29 жовтня 2012 року, щомісячно і до досягнення ним повноліття, копії постанов направлено рекомендованою кореспонденцією сторонам виконавчого провадження для відома та виконання, що підтверджується копією супровідного листа та копією квитанції ЗД УАППЗ «Укрпошта», що наявні у матеріалах справи.

З копії акту державного виконавця від 03.01.2013 року вбачається, що 03.01.2013 року до відділу ДВС Перечинського РУЮ зявився боржник ОСОБА_1, якого ознайомлено з розміром заборгованості по аліментах, яка станом на 03.01.2013 року становила 1 600,00 грн., зобовязано щомісячно сплачувати аліменти та предявляти до відділу квитанції про сплату аліментів, а також розяснено про порядок звернення стягнення на майно боржника та наслідки злісного ухилення від сплати аліментів згідно ст. 164 КК України, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у вказаному акті.

Судом також встановлено, що 22.01.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (ВП № 35754347).

З копії акту державного виконавця від 26.11.2013 року вбачається, що 26.11.2013 року до відділу ДВС Перечинського РУЮ зявився боржник ОСОБА_1, якого повторно ознайомлено з розміром заборгованості по аліментах та зобов'язано щомісячно сплачувати аліменти та пред'являти до відділу квитанції про сплату аліментів, а також розяснено про наслідки злісного ухилення від сплати аліментів згідно ст.164 КК України, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у вказаному акті.

Однак жодних дій ОСОБА_1 для погашення заборгованості боржником вжито не було.

З копії постанови про прийняття виконавчого провадження від 16.05.2018 року вбачається, що на виконання наказу Міністерства юстиції України №3832/5 від 30.11.2017 року «Про утворення Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області» та у звязку з реорганізацією шляхом злиття Перечинського районного та Великоберезнянського районного відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документ № 712/19846/2012, виданого 19.11.2012 року, передане з Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області до Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Постановою старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 712/19846/2012, виданого 19.11.2012, у звязку з наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 29.10.2012 по 30.09.2018 в сумі 40 800,00 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Даний факт підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах від 08.10.2018 року № 35754347.

Постанова про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами надіслана боржнику, що підтверджується копією квитанції «Укрпошта» від 18.10.2018 року ПН 55 та списком поштових відправлень, що знаходяться у матеріалах справи. Як вбачається з результатів пошуку поштових відправлень «Укрпошти» (роздруківка міститься в матеріалах справи), поштове відправлення за № 022 вручено особисто отримувачу 20.10.2018 року.

З копії розрахунку заборгованості по аліментах від 06.12.2018 року № 35754347, доданої до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість по виконавчому листі № 712/19846/2012 від 19.11.2012 року станом на 01.12.2018 року становить 39 400,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно із п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ч. 10 ст. 71 визначає випадки, коли тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано.

Так, згідно з ч. 10 ст. 71 даного Закону, тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Однак, скаржником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність хоча б однієї з обставин, передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», при існуванні яких тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 77, ст. 79 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених скаржником підстав для скасування постанови старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1, де заінтересована особа старший державний виконавець Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2,

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 79, 81, 89, 259-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови старшого державного виконавця Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.10.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_1, де заінтересована особа старший державний виконавець Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3