РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А.,

представника позивача Сєрікова А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.05.2010 року між АТ КБ "ПриватБанк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Спадкоємці померлої мали право подати нотаріусу заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 01.09.2016р. по 01.03.2017р. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідача. 19.12.2017 року банк направив до Бердянської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на підставі якої була відкрита спадкова справа. Борг за кредитним договором становить 18287,14 грн. і складається з заборгованості за кредитом - 2493,58 грн., заборгованості за відсотками - 15 793,56 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.05.2010р. у сумі 18 287,14 грн. і судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Представник позивача Сєріков А.Ю. в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Суду додатково пояснив, що у 2017 році банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.05.2010 року з ОСОБА_2 Ухвалою суду від 15.05.2017 року ц відкритті провадження було відмовлено, оскільки було встановлено, що позивальник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.12.2017 року банк направив до Бердянської держнотконтори претензію кредитора, на підставі якої була заведена спадкова справа. Заборгованість за договором у сумі 18287,14 грн. розрахована банком на день смерті позичальника. Відповідач проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором і судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на сайті Бердянського міськрайонного суду, оскільки судові повістки за місцем реєстрації не отримує (а.с.102). Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

19.05.2010 року між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений договір про надання банківських послуг № б/н, за яким ОСОБА_2 отримала від банку кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому Тарифами Банку, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

Згідно з довідкою позивача (а.с.133) вбачається, що відповідачу видавалися кредитні картки: 15.03.2012 року № НОМЕР_3 з терміном дії - 11/15; 08.06.2012 року № НОМЕР_4 з терміном дії - 01/16; 22.10.2012 року № НОМЕР_5 з терміном дії - 04/16; 24.05.2013 року № НОМЕР_6 з терміном дії - 07/16; 31.10.2013 року № НОМЕР_7 з терміном дії - 07/17; 25.04.2014 року № НОМЕР_8 з терміном дії - 03/18.

Позичальник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть №1309 від 02.09.2016р. ( а.с.87).

Про смерть позичальника банку стало відомо з ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.05.2017 року про відмову у відкритті провадження у справі (а.с.35).

29.10.2017 року банк направив до Бердянської нотаріальної контори претензію кредитора (а.с.39).

З розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненим банком станом на 31.01.2018 рік ( а.с.5-7) вбачається, що за договором станом на 01.09.2016 року банком нарахований борг у загальній сумі 18 287,14 грн., який складається з заборгованості за тілом кредиту - 2493,58 грн., процентів за користування кредитом - 15793,56 грн.

23.06.2018 року АТ КБ «Приватбанк» направив лист-претензію на ім`я ОСОБА_1 про повернення заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України (тут і далі у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч.2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 1281 ЦК спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, а відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, диспозитивність цивільного судочинства унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду (така позиція Верховного Суду викладена в постанові №360/1568/16-ц від 13.03.2019р.).

За клопотанням позивача, судом була витребувана копія спадкової справи, заведеної Бердянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи №684/2017, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 (а.с.118-130) вбачається, що ніхто зі спадкоємців померлої до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не звертався. В матеріалах спадкової справи міститься тільки претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк» на суму 18287,14 грн., на підставі якої і була заведена спадкова справа. Жодних дій, направлених на з`ясування наявності спадкового майна нотаріусом не вчинялося.

Заповіту на своє майно ОСОБА_2 не залишала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.100-101).

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №167494917 від 22.05.2019 року відомості щодо зареєстрованого майна за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні.

У позовній заяві позивач взагалі не зазначає яке майно одержав відповідач у спадщину, з чого воно складається і яка його вартість, взагалі не зазначає чому він вважає, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 Не надано таких доказів позивачем і у судовому засіданні.

Факт проживання особи за однією адресою із спадкодавцем на момент його смерті не свідчить про обов`язкову наявність виникнення у цієї особи прав спадкоємця.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставину, на яку він посилається як на підставу свого позову, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 12,13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №б/н від 19.05.2010 року, - відмовити.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя І. П. Прінь