________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/42/15-ц
Провадження № 6/520/143/19
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

12.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 року головний державний виконавець відділу ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням, в якому просила вирішити питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Боржника - ОСОБА_1, ік НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням ВП № 56974364 з виконання трьох виконавчих листів № 520/42/15-ц від 17.07.2015 року, виданих Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості у загальному розмірі 1934266,32 грн. Виконання ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, 20).

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник вимоги за виконавчими документами в добровільному порядку не виконує, тому державний виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М..

Сторони по справі у судове засідання не з'явились про час, дату та місце розгляду подання сповіщались належним чином.

Слід зазначити, що судом був здійснений виклик боржника ОСОБА_1 у судове засідання телефонограмою, однак, відповідач до суду не з`явився, жодних заперечень не надав.

Так, відповідно ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/42/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - було задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (, № п/р одержувача: 9000, банк одержувача: ПАТ «УкрСиббанк», код одержувача: 3510005) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №0 від 23.08.2007 року у розмірі, що становить 27 736, 23 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення (100 дол. США=2226,2406) становить 617 475,21 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (, № п/р одержувача: 9000, банк одержувача: ПАТ «УкрСиббанк», код одержувача: 3510005) загальну суму заборгованості за кредитним договором №0 від 18.12.2007 року у розмірі, що становить 58 984, 51 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення (100 дол. США=2226,2406) становить 1 313 137,11 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (, № п/р одержувача: 9000, банк одержувача: ПАТ «УкрСиббанк», код одержувача: 3510005) судовий збір у розмірі 3654 гривень. В решті позов залишено без задоволення.

Слід зазначити, що ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 29.05.2018 року прийнято відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від апеляційних скарг на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року, апеляційне провадження закрито.

17 липня 2015 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи №520/42/15-ц щодо примусового виконання рішення суду в частині боржника ОСОБА_1

Відповідно до статей 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 04 жовтня 2016 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 52461801, № 52461860, № 52461928. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Першого Київського ВДВС від 24.01.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1.

В подальшому вищевказані виконавчі провадження постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з передані з першого Київського відділу ДВС на виконання до ВПВСР, які в свою чергу постановами від 23.03.2018 року були прийняті до виконання.

22 березня 2018 року головним державним виконавцем відділу була винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень № 52461801, № 52461860, № 52461928 у зведене виконавче провадження № 56974364.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного ОСОБА_1. шляхом направлення запитів до реєструючих установ, в результаті чого було встановлено відсутність майна у останнього

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем були вчинені дії передбачені чинним законодавством з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та останнім направлялась боржнику вимога, яка була проігнорована боржником.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов'язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Вимоги за виконавчими листами Київського районного суду м. Одеси № 520/42/15-ц від 17.07.2015 року, боржником не виконано.

Утім будь-яких дій на погашення заборгованості боржник не здійснював.

Незважаючи на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси про стягнення боргу було ухвалено ще в квітні 2015 року, станом на лютий 2019 року, боржник будь-яких коштів на погашення боргу не перерахував, та від апеляційної скарги відмовився.

Таким чином суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судових рішень.

Будучи обізнаним про заборгованість в такому розмірі, майже 2 мільйона гривень, боржник не з'являється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень. Не сприяє, та не вживає заходів направлених на виконання рішень судів (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, боржником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчого провадження ним вживаються дії, об'єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачем, та які б були спів мірні борговим зобов'язанням.

Згідно з приписами частини 3 статті 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 441, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1, ік НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням ВП № 56974364 з виконання трьох виконавчих листів № 520/42/15-ц від 17.07.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кей-Колект" загальну суму заборгованості у загальному розмірі 1934266,32 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.