ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Чернівці

справа № 713/1862/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретаря Вовкун Н.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_4

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2019 року, головуючий у першій інстанції Кибич І.А.,

встановила:

ОСОБА_1 у жовтні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна та припинення права спільної часткової власності.

Просив поділити житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, за варіантом 1 висновку інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 11 липня 2018 року №399.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Справа №713/1862/18 Головуючий у 1 інстанції Кибич І.А.

Провадження №22-ц/882/444/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

с.Мигове Вижницького району Чернівецької області, із стягненням з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 10374 грн.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2018 року замінено первісного відповідача ОСОБА_6 належним відповідачем ОСОБА_4

ОСОБА_1 просив поділити житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, за варіантом 1 висновку інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 11 липня 2018 року №399.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, із стягненням з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 10374 грн.

ОСОБА_4 у січні 2019 року подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2019 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Посилається на неподання ОСОБА_4 клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у встановлений законом строк для подання відзиву.

Зазначає, що ОСОБА_4 подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи без додержання вимог ч.3 ст.117 ЦПК України щодо сплати судового збору.

Вважає, що клопотання ОСОБА_4 не містить підстав, передбачених законом, для призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відзиву на апеляціну скаргу ОСОБА_1 до суду не подано.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями ст.12, 76, ч.1,3 ст.103 ЦПК України та виходив з того, що для з»ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж прав, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Водночас судом першої інстанції зазначено про заперечення ОСОБА_4 висновків інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 11 липня 2018 року №399, виконаних на замовлення позивача ОСОБА_1, існування спору щодо варіантів поділу житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. (частина 3).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.191 ЦПК України).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2018 року замінено первісного відповідача ОСОБА_6 належним відповідачем ОСОБА_4, відповідачу ОСОБА_4 встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов.

Копія ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2018 року вручена ОСОБА_4 10 грудня 2018 року відповідно повідомлення про вручення поштового відправлення від 30 листопада 2018 року №625 (а.с.98).

З огляду на зазначені вище обставини, останнім днем подачі відзиву та будь-яких клопотання по справі у ОСОБА_4 було 25 грудня 2018 року.

Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи було подано ОСОБА_4 17 січня 2019 року, тобто з пропуском строку, визначеного ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2018 року.

При цьому позивачем не надано доказів існування незалежних від нього поважних причин не надання такого доказу.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_4 не порушувалось питання про поновлення пропущеного строку для подання доказів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1, 2 стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно приписів ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Пунктом 4 частини 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання заяви про забезпечення доказів фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_4 не сплачено судовий збір за подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

За змістом ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об»єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз»яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов»язків.

За змістом ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Клопотання ОСОБА_4 не містить зазначення підстав для призначення судової будівельно-технічної експертизи за обставин подання позивачем ОСОБА_1 висновків інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 11 липня 2018 року №399.

При цьому сама по собі незгода ОСОБА_4 з висновками інженерно-технічної експертизи спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 11 липня 2018 року №399 не може бути підставою для призначення експертизи.

У такому разі судом першої інстанції вирішено клопотання про призначення експертизи з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженю у касаційному порядку не підлягає.

Дата складання повного судового рішення 22 квітня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Височанська Н.К., Кулянда М.І.)

З оригіналом згідно: