СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/1140/18
Номер провадження по справі 2/586/96/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
22 травня 2019 року м.Середина-Буда
Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участі секретаря судового засідання Попової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Середина-Буда без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу №586/1140/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 24.06.2011 виконкомом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї явилось те, що в ході спільного проживання однією сім`єю, сторони зрозуміли що у них зовсім протилежні погляди на подальше існування сім`ї, вони не знаходять спільної мови та порозуміння щодо організації домашнього побуту, а також участі кожного з них у створенні домашнього затишку.
Окрім того позивачка просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитиною.
На стадії підготовчого розгляду справи 08.01.2019 судом було отримано відзив на позовну заяву разом із письмовими доказами та доказами направлення копії відзиву з додатками позивачу, у якому відповідач визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, однак у позовних вимогах у частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 заробітку з усіх доходів відповідача, але не менше, як 50% на дитину відповідно віку просив відмовити та винести рішення про сплату відповідачем аліментів на утримання малолітніх дітей в сумі 1500 грн. Відповідач не надав підтвердження того, що він отримав ухвалу про відкриття провадження у справі після закінчення строку подання відзиву.
Оскільки відповідачем відзив на позовну заяву було подано з порушенням процесуальних строків, встановлених ст.191 ЦПК України, у даному випадку необхідно керуватися нормами ст.127 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з ч. 4 ст.127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Всупереч вимогам вищевказаних норм цивільного процесуального законодавства відповідачем одночасно із поданням відзиву після спливу встановленого строку не було подано відповідної заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, а тому суд не приймає відзив відповідача ОСОБА_2 , отриманий судом 08.01.2019, до розгляду.
Позивач ОСОБА_1 до залу суду не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила також, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вивчення матеріалів справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.06.2011 виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.06.2011. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив у своїй заяві.
Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені.
Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що дана сім`я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Крім цього, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівенського міського управління юстиції від 12.06.2012, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітет Новочернещинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 25.12.2014.
Діти сторін перебувають на утриманні матері ОСОБА_1 , яка не працює з 21.05.2018, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області №418/02/05/01-35/ від 20.09.2018.
Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині.
На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 СК України суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. сплачений при подачі позову за позовною вимогою про розірвання шлюбу.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою стягнення аліментів за п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704, 80 грн.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 258, 263-265, 280-282, 288-289 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.06.2011 виконкомом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, актовий запис №05.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівенській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівенській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду(01.10.2018) і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівенській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівенській областісудовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду у розмірі місячної суми платежу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Уцьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя Ч. М. Теміров