Справа № 466/9518/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Климко С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь 21 812,60грн. матеріальної шкоди та 40 000грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної допомоги.

В обґрунтування своїх вимог позивач зіслалась на те, що 03.02.2018 року о 19 год 10 хв. у м.Львові, по вул. Брюховицька, 16 ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що проявилось у невиконанні ним п.10.5 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем, марки «VOLKSWAGEN Т.4», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч, при виїзді з перехрещення проїзних частин виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «GREAT WALL V0LEEX СЗО», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини або обставина.

Отже - факт ДТП і вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення доказуванню не підлягають.

На момент вчинення ДТП автомобіль марки «VOLKSWAGEN Т.4» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , не був застрахований.

Таким чином, зазначена подія не може вважатися страховим випадком, оскільки автомобіль марки «VOLKSWAGEN Т.4» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був не застрахований.

Тому вона, позивачка, звернулася в МТСБУ із заявою про сплату регламентної виплати. Відповідно до листа МТСБУ від 25.05.2018 року №3.1-05/16759 було прийнято рішення, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» їй відшкодують шкоду в розмірі 38850,93 грн., яка їй на даний час виплачена. Однак розмір даної регламентної виплати не покрив фактично понесених витрат на ремонт її автомобіля.

Згідно з абз. 2 п. 17 Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована і проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль, марки «GREAT WALL VOLEEX СЗО», д.н.з. НОМЕР_3 , вона, позивач у справі, є його власником.

05 липня 2018 року ФОП « ОСОБА_5 » видав їй наряд-замовлення № НОМЕР_4 на ремонт автомобіля «GREAT WALL VOLEEX СЗО», Д.Н.З ВС НОМЕР_2 . Загальна вартість ремонту цього автомобіля становить 30 714 грн. 53 коп. і така сума мною була сплачена, що підтверджується товарним чеком.

Окрім того, нею було придбано на ремонт автомобіля запчастини в СП ТзОВ «Автомобільний дім Львів» на загальну суму 29949 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 06.07.2018 року. Отже загальна сума понесених витрат складає 60 663 грн. 53 коп.

Тому фактична сума шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, складає різницю між загальною сумою понесених витрат (60663 грн. 53 коп.) та регламентною виплатою від МТСБУ (38850 грн. 93 коп.): 60 663,53 38 850,93 = 21 812 грн. 60 коп.

Згідно звіту №651/18 про оцінку автомобіля «GREAT WALL VOLE EX СЗО» реєстраційний номер НОМЕР_3 , виданого оцінювачем ОСОБА_6 (сгор.6), вартість відновлювального ремонту автомобіля «GREAT WALL VOLEEX С30» без ПДВ складає 56 639,01 грн.

З метою досудового врегулювання спору 16.10.2018 року вона письмово звернулася до відповідача з вимогою відшкодувати кошти на ремонт автомобіля, станом на дату подачі позову відповіді так і не отримала.

Щодо завданої їй моральної шкоди, зазначає, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась з її автомобілем, спричинила багато незручностей та кардинальних змін у здоров`ї і життєвих планах. Вона планувала влаштуватись на роботу. Проте, дорожньо-транспортна пригода зруйнувала всі її плани та позначила негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.

Вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

Наслідки перенесеної моральної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, пасивності, зниження настрою, пригніченості. Зазначає, що у неї з`явились нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Вона досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації.

Дорожньо-транспортною пригодою були порушені її актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на ремонт автомобіля, лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Після такого морального приниження їй стабілізувати стан здоров`я повністю не вдалося.

Отже, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 Н року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. З цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, в результаті вчинення винуватцем адміністративного правопорушення, їй також завдана моральна шкода, яка полягала у душевному болю та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість їх повноцінного продовження, що є наслідком протиправної поведінки відповідача.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 11 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 15 квітня 2019 року о 15.30 год. позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явились та позивач подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначались на 16 січня 2019 року о 16.40год, 11 березня 2019 року о 16.40год, 04 квітня 2019 року о 14.00год, 15 квітня 2019 року о 15.30год не з`явився повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлявся в установленому порядку.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 15 квітня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами ст. ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини. 03 лютого 2018 року о 19 годині 10 хвилин в м. Львові по вул. Брюховицька, АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Т.4» д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч, при виїзді з перехрещення проїзних частин виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом GREAT WALL V0LEEX СЗО, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини або обставина.

Отже - факт ДТП і вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення доказуванню не підлягають.

На момент вчинення ДТП автомобіль VOLKSWAGEN Т.4 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , не був застрахований.

Таким чином, зазначена подія не може вважатися страховим випадком, оскільки автомобіль марки «VOLKSWAGEN Т.4» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був не застрахований.

З огляду на це, у позивач звернулася в МТСБУ із заявою про сплату регламентної виплати. Відповідно до листа МТСБУ від 25.05.2018 року №3.1-05/16759 було прийнято рішення, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» їй відшкодують шкоду в розмірі 38 850,93 грн., яка на даний час виплачена. Однак розмір даної регламентної виплати не покрив фактично понесених витрат на ремонт автомобіля позивача.

Згідно з абз. 2 п. 17 пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «GREAT WALL VOLEEX СЗО», д.н.з. НОМЕР_3 .

05 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ФОП « ОСОБА_5 » видав позивачу наряд-замовлення № НОМЕР_4 на ремонт автомобіля марки «GREAT WALL VOLEEX СЗО», д.н.з. НОМЕР_3 . Загальна вартість ремонту цього автомобіля становить 30 714 грн. 53 коп. і така сума позивачем була сплачена, що підтверджується товарним чеком.

Крім цього, позивачем було придбано на ремонт автомобіля запчастини в СП ТзОВ «Автомобільний дім Львів» на загальну суму 29949 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 06.07.2018 року. Отже загальна сума понесених витрат складає 60 663 грн. 53 коп.

Фактична сума шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, складає різницю між загальною сумою понесених витрат (60663 грн. 53 коп.) та регламентною виплатою від МТСБУ (38850 грн. 93 коп.) : 60663,53 - 38850,93 = 21812 грн. 60 коп.

Згідно звіту №651/18 про оцінку автомобіля «GREAT WALL VOLE EX С30», д.н.з. НОМЕР_3 , виданого оцінювачем ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «GREAT WALL VOLEEX С30» без ПДВ складає 56 639,01 грн.

З метою досудового врегулювання спору 16.10.2018 року позивач письмово звернулася до відповідача з вимогою відшкодувати кошти на ремонт автомобіля, станом на дату подачі позову відповіді так і не отримала.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі у (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України), відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів справи випливає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду та причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянню позивачу моральної шкоди додатковою доведенню не підлягає.

За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач обґрунтовує завдану їй моральну шкоду душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй майна (транспортного засобу) у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 дійсно є доведеним, однак разом з тим позивачем не доведено розміру заявленої до відшкодування моральної шкоди в сумі 40 000 грн., а також не надано доказів, які б це підтверджували. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 в сумі 10 000 грн.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач понесла судові витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 704,80 коп., які складаються із судового збору.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 23, 253, 258, 509, 526, 549, 625, 636, 901, 979, ЦК України, ст. ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 247, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 812,60 грн. (двадцять одну тисячу вісімсот дванадцять гривень шістдесят копійок) у відшкодування матеріальних збитків, 10 000 грн. (десяти тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди та 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судових витрат.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя В. І. Кавацюк