УХВАЛА

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 360/371/16-ц

провадження № 61-8126ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та на постанову про арешт майна,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В. В. на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

У прохальній частині поданої касаційної скарги КорольовВ. В. просить скасувати оскаржувані судові рішення і прийняте нову постанову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити. Сама ж касаційна скарга обґрунтувань такого скасування не містить.

Верховний Суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник не навів вищезгаданих підстав касаційного оскарження, не зазначив, які саме норми процесуального права були порушені судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтею 393 ЦПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та на постанову про арешт майна визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель