Провадження № 2/522/218/19
УХВАЛА

23 травня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду 19.12.2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

До суду 29.12.2018 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача, згідно вказано, що ОСОБА_1 в м. Одесі та Одеській області зареєстрованим не значиться.

Із 28.12.2018р. по 29.12.2018 р., з 02.01.2019 р. по 03.01.2019 р. суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року позовну заяву залишено без руху.

24.01.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви. У поданій до суду заяві, позивач зазначає, що у зв`язку із великим об`ємом дій, які є необхідними та обов`язковими до виконання, їх виконання може зайняти значний проміжок часу, а тому просить суд продовжити процесуальні строки не менш як на 30 днів.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 15 січня 2019 року, на 30 (тридцять) днів з дня отримання даної ухвали.

01.03.2019 року позивачка усунула недоліки позову. Ухвалою суду від 18.03.2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 23 квітня 2019 року.

23.04.2019 року відкладено на 23.05.2019 року у зв`язку з не сповіщенням відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем є громадянином Австралії та згідно відповіді від 29.12.2018 року відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області офіційного місця реєстрації в Україні відповідач не має.

Відповідно до статті 496 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 498 ЦПК України, яка кореспондується із положеннями частини 1 статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З метою створення відповідних засобів, для того, щоб судові або не судові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги, шляхом спрощення та прискорення процедури, державами-учасницями 15 листопада 1965 року в м. Гаага було укладено Конвенцію про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої приєдналася 19 жовтня 2000 року і Україна та яка набула чинності для останньої 01 грудня 2001 року.

Якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність отримати свідчення особи, яка проживає або перебуває за кордоном, або витребувати якісь докази, що можуть знаходитися за кордоном, це можна зробити на підставі Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року.

Отже, для належного розгляду справи у суду виникла необхідність направити до компетентного суду Австралії доручення про сповіщення про розгляд справи та вручення документів відповідачу (копії позову із додатками до нього).

При цьому, згідно п.п.2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У підготовчому засіданні 23 квітня 2019 року позивачці були роз`яснено необхідність направлення окремих доручень до компетентного суду Австралії, положення процесуального законодавства та необхідність надання до суду двох екземплярів належним чином засвідченого перекладу позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову згідно Конвенції або одну з офіційних мов запитуваної держави для вручення їх відповідачу (англійську мову).

Окрім того, у судовому засіданні 23.05.2019 року позивачка надала заяву, за якою повідомила суду адрес електронної пошти відповідача та номер його телефону, зазначивши, що суд саме може надіслати йому електронне звернення про розгляд справи.

Проте, суд зауважує, що для здійснення повідомлення судом відповідача про наявну цивільну справу та дати судових засідань суду також необхідний переклад позову та тексту ухвали суду на англійську мову, який суду не надано позивачем.

При цьому, позивачка також не повідомляє адресу місця проживання відповідача в Австралії, посилаючись, що їй це невідомо.

У свою чергу, положенням ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема:

- подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

- подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

Учасники справи зобов`язані:

- виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

- сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

- подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

- надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним ще раз роз`яснити позивачу про необхідність надання суду інформації про місце проживання відповідача (наприклад, відповідь із Інтерполу) та надання суду двох екземплярів перекладу позову разом із додатками до нього на англійську мову з метою направлення судом судового доручення до компетентного органу Австралії.

У випадку невиконання позивачкою встановлених судом вимог суд буде вважати це як неповагу до своїх прав, у зв`язку з чим суд буде позбавлений можливості надіслати відповідне судове доручення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1, 3-13, 42, 43, 48, 49, 174, 178, 179,180, 189, 196-200, 247, 260, 261, 353, 496, 498 Цивільним процесуальним кодексом України, Конвенцією про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, суд,

У Х В А Л И В :

Роз`яснити позивачці Гонсалес ОСОБА_2 з метою надіслання судом судового доручення до компетентного органу Австралії щодо сповіщення відповідача громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розгляд даної справи та вручення документів відповідачу (копії позову із додатками до нього) необхідність надати суду інформації про місце проживання відповідача (наприклад, відповідь із Інтерполу) та двох екземплярів перекладу позову разом із додатками до нього на англійську мову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 23 травня 2019 року.

Суддя Л.В.Домусчі