06.05.2019 Справа № 363/3399/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Палій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.06.1989 року Семенівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 5.В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перші п'ять років шлюбу, їхнє сімейне життя складалося добре, проте пізніше вона захворіла, а небажання відповідача проживати разом і фінансово забезпечувати сім'ю припинило їхні шлюбні відносини. Більше двадцяти років не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного сімейного господарства. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.Вважає збереження сім'ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам, а саме позивачу, як інваліду другої групи створює перепони в отриманні нею субсидії на сплату житлово-комунальних послуг.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Крім того, надала копії лікарських документів, з яких вбачається, що вона є інвалідом 2 групи, однак незважаючи на захворювання, є дієздатною.

Відповідач у судове засідання не з'явився, раніше ним було подано до суду заяву, в якій проти позовних вимог заперечував, зазначав, що позивачка є інвалідом та недієздатною. Також, просив витребувати медичну документацію, а саме довідку про наявність інвалідності у позивачки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17 червня 1989 року зареєстрований Семенівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3(а.с.3).

Також, судом були досліджені надані позивачкою документи, а саме: довідка лікаря-психіатра від 28.01.2019р., про те, що ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку у зв'язку з інвалідністю з 30.06.1995 року; копію довідки за висновком МСЕК, згідно з якою,ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності довічно, у зв'язку з загальним захворюванням.

Крім того, ОСОБА_1 надала заяву, в якій зазначено, що остання недієздатною або обмежено недієздатною не визнавалась.

Аналізуючи надані позивачкою документи, на досліджені яких наполягав відповідач, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність інвалідності, ОСОБА_1, недієздатною не визнавалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Подружні відносини сторони припинили, більше двадцяти років не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного сімейного господарства.Позивач вважає збереження сім'ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Шлюб сторони розривають вперше.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 56, 112, Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17.06.1989 року Семенівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 5- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, 12.08.1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2).

Суддя І.Ю. Котлярова