Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/444/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю позивачів та їх представника адвоката І.А.Бровді, відповідачки та її представника адвоката В.В.Киретіва, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу №444/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20.000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , у якому просили суд стягнути із відповідача ОСОБА_3 на їх користь моральну шкоду в сумі по 10 тисяч грн. кожному.

Позов мотивували тим, що відповідач ОСОБА_3 вчинила неправомірні дії щодо позивачів, а саме безпідставно звинувачувала їх у вчиненні адміністративних правопорушень шляхом звернень до відділення поліції, до Виноградівської РДА та Виноградівської міської ради; принизила честь, гідність та ділову репутацію відповідачки ОСОБА_2 , яка працює вихователем продовженого дня Виноградівської ЗОШ №8, серед колег та учнів Виноградівської ЗОШ І-ІІІ ст. №8; обзивала позивачів та розповсюджувала щодо них неправдиві чутки про те, що позивачі не дають їй проживати у будинку. Хоча комісійним обстеженням встановлено, що відповідачка має в будинку окрему кімнату та належні умови проживання. Вказані дії відповідачки завдали позивачам душевних страждань (моральну шкоду).

Відповідач ОСОБА_3 , інтереси якої в суді представляє адвокат Киретів В.В., подала 28.03.2019 року відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову повністю, вказуючи на те, що вона не заподіювала своїми діями моральну шкоду позивачам. Вона проживає разом із сім`єю сина - позивача ОСОБА_1 у належному їм на праві спільної власності будинку, де їй виділено маленьку окрему кімнату. Син не дозволяє вмикати опалення в опалювальний період, спільне життя є нестерпним, позивачі погано до неї відносяться.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 дав пояснення, якими відтворив доводи, викладені у позовній заяві, позов підтримав та просив задовольнити заявлені у позові вимоги. Розповів, що відповідачка - його мати - постійно викликає швидку, поліцію, скаржиться, що проживає нестерпно. Стверджує, що пропонував матері проживати окремо, однак вона не хоче.

Позивач ОСОБА_2 дала пояснення, якими відтворила доводи, викладені у позовній заяві, позов підтримала та просила задовольнити заявлені у позові вимоги. Розповіла, що відповідачка сусідам розказувала, що вони з чоловіком підливають щось на межу, підсипають щось в їжу. Відповідачка ходила на місце її роботи - в школу, де розповідала директору школи, що вони кожного вечора п`ють. Однак вона не вживає алкогольні напої. А в кімнаті відповідачки є опалення і воно працює.

Адвокат Бровді І.А., що діє в інтересах позивачів, вважає, що позов є обґрунтованим та просить суд задовольнити вимоги на підставі доводів, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову та пояснила, що між нею та сім`єю сина - подружжям ОСОБА_1 - існують неприязні відносини. Позивачі погано до неї відносяться, що робить співжиття нестерпним.

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що відповідачка йому телефонувала і розповідала, що позивачі перекривають їй воду, вона не може помитися, ламають замки на дверях.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що бачила як позивач ОСОБА_1 купує пиво.

Свідок ОСОБА_7 , син відповідачки ОСОБА_3 , дав показання про те, що відповідачка ОСОБА_3 має 70 років, у неї важкий характер, однак причиною даної ситуації є поведінка позивачів. Так, коли він приходить до матері в гості, позивач ОСОБА_1 починає скандалити.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що позивачі знущаються із матері, про що вона знає з її телефонних дзвінків.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що однієї ночі відповідачка ОСОБА_3 їй дзвонила і розповіла, що позивачі п`яні, а черговий в поліції вже не хоче з нею розмовляти.

Суд дослідив надані стороною позивача фотографії, що в цифровій формі збережені на компакт-диску, та з`ясував, що наданими доказами зафіксовано як відповідач ОСОБА_3 користується ванною кімнатою, зокрема, для прання, кухнею для приготування/прийому їжі.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши подані письмові та електронні докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 16.04.2015 року відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 (її рідний син) придбали житловий будинок відповідно у 1/4 та 3/4 частках за Договором купівлі-продажу (а.с.7-8). За спільною домовленістю відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 із дружиною - позивачкою ОСОБА_2 та дітьми вселилися в будинок, де проживають спільно дотепер.

На підставі сукупності досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами спору - подружжям ОСОБА_1 (позивачі) з одного боку та відповідачкою ОСОБА_3 з іншого боку - склалися неприязні стосунки, постійно виникають побутові сварки.

Підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 зверталася до Виноградівського відділення поліції із заявами про домашнє насильство з приводу поведінки позивача ОСОБА_1 . Так, за зверненням ОСОБА_3 03.05.2017 року дільничним інспектором поліції Манойленком І.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 За результатами розгляду запровадженої справи Виноградівським районним судом 04.10.2017 року Постановою провадження закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.9-10).

Також, ОСОБА_3 зверталася 05.03.2019 року до Виноградівського відділення поліції з приводу сімейної сварки, за результатами розгляду звернення було прийнято рішення про відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.(а.с.12).

Також, ОСОБА_3 зверталася до Виноградівського відділення поліції з приводу сімейної сварки і 12.03.2017 року. За результатами розгляду звернення було прийнято рішення про відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.13).

Зі змісту Акту оцінки потреб сім`ї, складеного 26.05.2017 року, з`ясовано, що між дорослими членами сім`ї ОСОБА_1 (подружжя ОСОБА_1 та мати позивача - відповідач ОСОБА_3 ) існують неприязні стосунки та виникають постійні сварки з приводу користування майном. ОСОБА_3 проживає у окремій кімнаті. В будинку наявні всі комунікації, несприятливі обставини в сім`ї несуттєво впливають на стан особи та задоволеність її потреб (а.с.14-15).

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із визначених ст.16 способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 є доказами, наданими стороною відповідача на підтвердження обставин, наведених у відзиві на позов, та на спростування тверджень позивачів про належні побутові умови проживання відповідачки у будинку. Дані докази оцінені судом у сукупності з іншими зібраними у справі доказами на предмет їх взаємозв`язку і достатності.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачі стверджують, що відповідач розповсюджувала відносно них неправдиві брехливі чутки, що завдало їм моральної шкоди, що виразилася в незаконних звинуваченнях позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, викладених у зверненнях до Виноградівського відділення поліції, Виноградівської РДА та Виноградівської міськради, а також у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача ОСОБА_2 серед колег та учнів Виноградівської ЗОШ №8.

Розглядаючи спір у межах заявлених вимог та на підставі наданих учасниками справі доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд констатував, що обставини, наведені у позовній заяві про те, що відповідач ОСОБА_3 зверталася зі скаргами на поведінку позивачки ОСОБА_2 за місцем її роботи - Виноградівська ЗОШ №8 - не підтверджені в суді належними та допустимими засобами доказування, передбаченими ст.76 ЦПК України.

Відтак, оскільки позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, що завдана їй відповідачкою внаслідок приниження її честі і гідності та ділової репутації серед колег та учнів Виноградівської ЗОШ №8, то такі вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю обставин, на які посилалася позивачка як на підставу своїх вимог.

Твердження позивачів про те, що відповідач ОСОБА_3 подавала звернення з приводу протиправної поведінки позивача ОСОБА_1 до Виноградівської РДА та Виноградівської міської ради також не підтверджені в суді належними та допустимими засобами доказування, передбаченими ст.76 ЦПК України.

Щодо поширення відомостей про позивача ОСОБА_1 , що містилися у зверненнях відповідачки ОСОБА_3 до органів національної поліції, то таке поширення інформації не може бути кваліфіковане судом як поширення недостовірної інформації, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Пленум Верховного суду України у Постанові від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» надав роз`яснення про те, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, наведена позивачем ОСОБА_1 як підстава позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди обставина про поширення відповідачкою ОСОБА_3 інформації щодо нього у зверненнях до органу національної поліції не може бути підставою для задоволення позову. Відтак у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Інших доказів, що б містили інформацію про порушення діями відповідачки ОСОБА_3 особистих немайнових прав позивачів, позивачі суду не надали.

У зв`язку із відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем у виді сплати судового збору, відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10,12, 13,18,81,223,259,263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20.000,00 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта