Провадження № 2-з/760/75/19
Справа № 752/1641/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва з Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - для розгляду за підсудністю.

Заявник просить суд забезпечити позов, який має намір подати до суду, шляхом:

-заборони відчуження нерухомого майна - квартири (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 28985284 від 14.11.2018 ), що належить ОСОБА_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

-заборони на відчуження домоволодіння (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 15939029, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 05.09.2006), що належить ОСОБА_4, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

-заборони на відчуження нерухомого майна - квартири (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 34072955, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 06.07.2011), що належить ОСОБА_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Свою заяву обгрунтовує тим, що 01.03.2016 ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 16000 доларів США, що підтверджується відповідною борговою розпискою. Вказані кошти ОСОБА_3 зобов'язався повернути через 30 днів з моменту попередження про потребу в поверненні коштів, але не пізніше 01.07.2016 .

Крім цього, в даній розписці зазначено, що ОСОБА_4 виступає в якості поручителя за зобов'язаннями ОСОБА_3

Зазначив, що станом на 17.01.2019 року ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16000 доларів США, чим порушив умови договору.

Отже, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

Проте, у ОСОБА_1 є підстави вважати, що в подальшому ОСОБА_3 буде перешкоджати судовому провадженню та виконанню рішення суду, шляхом відчуження нерухомого і рухомого майна та уникнення виконання боргових забов"язань.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, або іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Встановлено, що предметом майбутнього спору є стягнення з відповідачів грошових коштів за борговою розпискою від 01.03.2016 у розмірі 16 000, 00 дол. США.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається зі змісту заяви та поданих до неї доказів, сума отриманих коштів у позику становить 16 000 ,00 дол. США.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги співмірність заявлених вимог,тобто ціну позову, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві влансності, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення майбутнього позову.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви у решті її вимог, оскільки такі вимоги не є співмірними із майбутніми позовом, який має намір подати позивач.

Таким чином, заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149, 150-154, 157 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 28985284 від 14.11.2018 року), що на праві влансості належить ОСОБА_3.

В іншій частині поданої заяви, відмовити.

Заявник: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_5;

Особи, які набудуть статусу відповідачів при подачі позову:

ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3;

ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Букіна