"17" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів,
08.02.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва з ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2019 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа за позовом Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів.
Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплатнадміру виплачені грошові кошти по допомозі на дітей одиноким матерям у сумі 2638,80 грн., допомоги при народженні дитини у сумі 9675,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.
14 січня 2019 року на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача, повернулись до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.43).
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у
загальній системі соціального захисту населення.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема: допомога при народженні дитини; допомога на дітей одиноким матерям. (ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»)
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції від 02.02.2014 року), допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.
Допомога при народженні дитини нараховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини. Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»)
Відповідно до ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданному компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленному порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.
Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу
за попередні шість місяців, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ст. 18-3 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»)
Відповідно до рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 04 квітня 2014 року, Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 призначено допомогу на дітей одиноким матерям, відповідно до ст. 18-1, ст. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а саме на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 309,60 грн. з 01.02.2014 року по 17.01.2020 року, та 385,80 грн. з 18.01.2020 року по 31.01.2032 рік (а. с. 13).
Згідно повідомлення про померлих дітей за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 30 квітня 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що зроблений відповідний актовий запис про смерть №7083 (а. с. 16).
Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Мінітсрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі, зокрема смерті дитини.
Крім того, відповідно до п. 36 Порядку, та ст. 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі, зокрема, смерті дитини.
При цьому, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем,
в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який
Обгрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що у зв'язку зі смертю сина відповідача ОСОБА_3, позивачем надміру виплачені грошові кошти по допомозі на дітей одиноким матерям у сумі 2638,80 грн. за період з 01 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, та допомоги при народженні дитини у сумі 9675,00 грн. за період з 01 травня 2015 року по 31 січня 2016 рік.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України)
Відповідачу були неодноразово надіслані повідомлення (від 26.01.2016 № 1618-120, від 26.01.2016 № 1618-121, від 07.02.2017 № 01-34-1679, від 07.02.2017 № 01-34-1680, від 07.03.2017 № 01-33/06-01/765, від 07.03.2017 № 01-33/06-01/764, від 10.03.2017 № 01-34/4454, від 10.03.2017 № 01-34/4455) щодо необхідності повернення безпідставно отриманих коштів, які залишись без належного реагування.
За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки обставини встановлені ст. 1215 ЦК України, якою передбачено повернення безпідставно отриманої допомоги за відсутності недобросовісності з боку набувача, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 1, 10, 12, 18-1 - 18-4, ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 17.04.2019 року.
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
Суддя