Дата документу 02.05.2019 Справа № 333/7553/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/7553/17 Головуючий у 1 інстанції Кулик В.Б.
Провадження № 22-ц/807/9/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Гончар М.С.

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ескпертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем укладено договір про відкриття карткового рахунка № НОМЕР_1 від 29.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем укладено договір про відкриття карткового рахунка № НОМЕР_1 від 29.01.2015 року.

Згідно з умовами договору, банком було відкрито відповідачу на підставі заяви клієнта, яка є додатком № 1 до договору, а також інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативних документів банку, картковий рахунок НОМЕР_1 , та передбачено, що банк проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та договором, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених договором, у тому числі, згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка (п. 2.1. ст. 2 договору).

Відповідно до пп. 1.1.21. п. 1.1. ст. 1 договору сторони передбачили, що овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операції за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка, тощо). Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми.

Згідно з п. 2.4. ст. 2 договору за користування овердрафтом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані банком за процентною ставкою, визначеною умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Відповідно до п. 11 Умов та тарифів ставка по овердрафту на картковому рахунку становить 0,2 % за кожен день в грн.

Своєю заявою клієнта від 29.01.2015 року, яка є додатком № 1 до договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та тарифами, а також правилам користування платіжною карткою та зобов`язався їх виконувати.

03.02.2015 року сума операцій з використання картки у валюті, яка відрізняється від валюти рахунка за картковим рахунком клієнта перевищила розмір витратної суми, у зв`язку з цим різниця між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми склала 7 650 грн. 62 коп.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором погашення заборгованості за овердрафтом та сплати нарахованих процентів, направлено відповідачу повідомлення про заборгованість № 164-2/3058 від 06.11.2015 року з вимогою погасити заборгованість за овердрафтом та відсотками за користування овердрафтом протягом 10 днів з часу отримання відповідного повідомлення.

Разом з тим у разі надіслання банком вимоги до клієнта про дострокове повернення овердрафту клієнт зобов`язаний погасити банку не пізніше терміну, визначеного у такій вимозі банку усю існуючу на день такого погашення заборгованість за овердрафтом та процентами за користування овердрафтом (пп. 4.2.15. п. 4.2. ст. 4 договору).

Всупереч взятих на себе зобов`язань, передбачених відповідними умовами договору, відповідачем не повернуто заборгованість за овердрафтом та не сплачено нараховані проценти за користування овердрафтом у встановлений у вимозі строк.

Згідно з пп. 7.1.1. п. 7.1. ст. 7 договору у разі прострочення сплати заборгованості за овердрафтом та/або процентами за овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зазначає, що всупереч взятих на себе зобов`язань, позичальником не виконуються умови договору, в зв`язку з чим заборгованість за договором станом на 08.12.2017 року, згідно з розрахунком заборгованості становить 37 761 грн. 30 коп., яка складається із: 7 650 грн. 62 коп. - заборгованість за овердрафтом; 15 882 грн. 69 коп. - заборгованість за процентами за користування овердрафтом; 6 528 грн. 02 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 7 699 грн. 97 коп.. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за овердрафтом.

Посилаючись на вказані обставини просило суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 37 761 грн. 30 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у розмірі 37 761 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця під назвою «Прибутковий+» НОМЕР_2 .

29.01.2015 року відповідачу було видано дебетову картку MasterCard НОМЕР_3 на зворотньому боці зазначеної картки зазначене маркування абревіатурою Debit - тобто дебетова.

Згідно п. 2.3 Договору «Прибутковий+» № 3 для обслуговування операцій за депозитним рахунком у тому числі операцій із зарахування і повернення вкладу виплати процентів на вклад та інших операцій передбачених чинним законодавством України та цим договором банк використовує поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 .

29.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття карткового рахунка № НОМЕР_1 .

Згідно з умовами договору, позивачем було відкрито відповідачу на підставі заяви клієнта, яка є додатком № 1 до договору, а також інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативних документів банку, картковий рахунок № НОМЕР_1 , та передбачено, що банк проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та договором, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених договором, у тому числі, згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка (п. 2.1. ст. 2 договору).

Згідно з п. 2.2. ст. 2 договору про відкриття карткового рахунка операції за картковим рахунком проводяться банком за дебетово-кредитною платіжною системою.

Дебетово-кредитна платіжна система - це умови, згідно з якими здійснюються операції з використанням картки і які полягають у тому, що відповідні операції здійснюються в межах залишку коштів на картковому рахунку, а у разі їх відсутності або недостатності для проведення операції - за рахунок кредиту та/або овердрафту (пп. 1.1.6. п. 1.6. ст. 1 договору про відкриття карткового рахунка).

Витратна сума - гранична сума коштів, що доступна держателям для здійснення операцій із застосуванням карток. Розмір витратної суми визначається, як сума залишку коштів на картковому рахунку та розміру ліміту (у разі, якщо ліміт буде встановлено окремим договором між сторонами) за винятком коштів на картковому рахунку у розмірі накопичувальної суми «Мої заощадження» та коштів, заблокованих (але не списаних) з метою подальшого виконання зобов`язань за операціями, здійсненими із застосуванням картки (пп. 1.1.5. п. 1.1. ст. 1 договору).

За приписами пп. 1.1.21. п. 1.1. ст. 1 договору, овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операції за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка, тощо). Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми.

Згідно пп. 1.2.17 п. 1.2. ст. 1 договору, кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що надається банком клієнту у тимчасове користування для проведення держателем операцій з картковим рахунком понад залишок власних коштів клієнта на картковому рахунку за умови укладення між сторонами окремого договору. Умови надання та повернення кредиту визначаються таким договором, укладеним між сторонами (у разі його укладення).

З огляду на зазначене, сторони передбачили можливість використання відповідачем коштів понад суму власних коштів відповідача за рахунок кредиту за умови укладення окремого кредитного договору, або за рахунок овердрафту без укладення додаткового договору, всі істотні умови використання овердрафту передбачені в договорі про відкриття рахунка з додатками - Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка та правилами користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 2.4. ст. 2 договору за користування овердрафтом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані банком за процентною ставкою, визначеною Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Згідно п. 11 Умов та тарифів ставка по овердрафту на картковому рахунку становить 0,2 % за кожен день в грн.

Умови та тарифи можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження змін до Умов та тарифів здійснюється шляхом повідомлення банком клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше ніж за 30 днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням Клієнта). При цьому, зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки до банку до дня введення в дію зазначених змін (п. 3.3. ст. 3 договору).

Банк щомісячно формує виписки за картковим рахунком (за попередній місяць). У таких виписках зазначається інформація про операції за картковим рахунком, залишок коштів на картковому рахунку та суми заборгованості за овердрафтом. Крім того, у виписках за картковим рахунком може надаватися інформація, що стосується правовідносин сторін за цим договором, в тому числі щодо зміни Умов та тарифів, умов використання карток, вимог щодо повернення карток, тощо (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком вважається належним повідомленням клієнта). У разі неотримання клієнтом виписок з будь-яких причин, вважається, що банк повідомив клієнту інформацію, що повинна була бути включена у відповідні виписки (п. 3.4. ст. 3 договору).

Своєю заявою клієнта від 29.01.2015 року, яка є додатком № 1 до договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та тарифами, а також правилам користування платіжною карткою та зобов`язався їх виконувати.

Нарахування процентів за користування клієнтом овердрафтом здійснюється у валюті карткового рахунка щомісяця в останній банківський день місяця, виходячи фактичної заборгованості за овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця розміру процентної ставки, визначної Умовами та тарифами, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів за користування овердрафтом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем виникнення овердрафту, по день погашення овердрафту (п. 5.3. ст. 5 договору).

Згідно умов пп. 4.2.14. п. 4.2. ст. 4 договору клієнт зобов`язався у разі виникнення заборгованості за овердрафтом повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування овердрафтом шляхом поповнення карткового рахунка до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за овердрафтом, але не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, в кому виникла заборгованість за овердрафтом.

Усі погашення та платежі за договором повинні здійснюватися без зустрічних вимог та претензій добровільно і повністю, без відрахувань на будь-які витрати чи за рахунок буд яких існуючих та майбутніх податків, відрахувань та утримань, і всіх зобов`язань стосовно цього. У випадку, коли клієнт відповідно до чинного законодавства України повинен буде робити відрахування або утримання із платежів, належних до сплати за цим договором, клієнт повинен одночасно з таким платежем сплатити банку таку додаткову суму коштів що призведе до отримання останнім повної суми, належної до плати за договором (п. 6.1. ст. 6 договору).

Відповідно до п. 6.7 ст. 6 договору погашення заборгованості клієнта за овердрафтом та кредитом, а також за процентами за користування овердрафтом та кредитом відбувається, зокрема, у день надходження будь-яких коштів на картковий рахунок за рахунок таких коштів. У випадку, якщо коштів, що надійдуть на картковий рахунок буде недостатньо для погашення усієї суми заборгованості, клієнт зобов`язаний при настанні терміну погашення заборгованості забезпечити наявність на картковому рахунку коштів у сумі, достатній дія погашення такої заборгованості, або здійснити її погашення у будь-який інший спосіб, дозволений чинним законодавством України.

Пунктом 5.1. Правил передбачено, що картка надає можливість отримувати готівку в національній валюті України в касах банків, пунктах видачі готівки та в банкоматах на території України а також здійснювати оплату товарів та послуг у підприємствах торгівлі сервісу на території України. За межами України картка надає можливість отримувати готівку в місцевій валюті країни в касах банків, пунктах видачі готівки та в банкоматах, а також здійснювати оплату товарів та послуг у підприємствах торгівлі та сервісу на території країни перебування держателя.

У виписці від 02.02.2015 року, наданій відповідачем до відзиву, зазначено, що станом на дату формування цієї виписки на Картковому рахунку заблоковано коштів у розмірі - 881 грн. 94 коп.

02.02.2015 року за картковим рахунком було здійснено операцію зі зняття коштів.

03.02.2015 року були проведені операції взаєморозрахунків з платіжною системою та списання відповідної суми коштів з карткового рахунка, внаслідок чого в подальшому утворилася заборгованість за овердрафтом; сума відповідних операцій за картковим рахунком клієнта перевищила розмір витратної суми, у зв`язку з цим різниця між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми склала 7 650 грн. 62 коп.

Згідно п. 5.13. Правил передбачено, що у разі виконання держателем операції з використання картки у валюті, яка відрізняється від валюти рахунка, перерахунок суми операції у валюту рахунка здійснюється у такому порядку:

- платіжна система перераховує суму операції у валюту розрахунків з банком за курсом перерахунку, встановленим цією платіжною системою на дату проведення розрахунків з банком;

- банк здійснює перерахунок списаної/зарахованої платіжною системою суми операції у валюту рахунка за курсом встановленим банком згідно з розпорядженням по банку на кожний робочий день;

- при цьому банк утримує комісійну винагороду за виконання операції не у валюті рахунка згідно з Тарифами.

Відповідно до абзацу 1 п. 20.6 Інструкції НБУ, банк, за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно із заявою клієнта тощо).

Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а саме, відкрив йому картковий рахунок для проведення операцій, видав картку та надавав йому усі необхідні банківські послуги по вищевказаному рахунку.

ОСОБА_1 в свою чергу, допустив виникнення овердрафту за рахунком та не здійснив своєчасного погашення наявної заборгованості.

Надаючи правову оцінку доводам позивача та запереченням відповідача у цій частині суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За статтею 1068 ЦК України Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 ст. 530 ЦК України).

Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, у нього утворилась заборгованість перед позивачем до якої входить заборгованість за овердрафтом у розмірі 7650,62 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за овердрафтом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не сплачено комісійну винагороду за виконання операцій, яка 03.02.2015 року перевищила розмір витратної суми, у зв`язку з чим різниця між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми склала 7 650,62 грн.

Проте, стягуючи заборгованість за процентами за користування Овердрафтом, пеню нараховану на прострочену заборгованість за процентами та пеню нараховану на прострочену заборгованість за Овердрафтом на підставі пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Договору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем зобов`язань виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем не було сплачено комісійну винагороду за виконання операцій у сумі 7650,62 грн., не з вини відповідача, а з вини Банку, який не здійснив списання комісійної винагороди з карткового рахунку відповідача на момент коли на ньому були кошти.

Як встановлено судом, 29.01.2015 року на свій картковий рахунок відповідачем у касі банку було внесено власні кошти у розмірі 100 051 грн. 00 коп. готівкою, які у подальшому частково були ним використані у період з 29.01.2015 року по 01.02.2015 року на купівлю послуг та зняття готівки у банкоматі та перерахування на інший власний рахунок. Станом на 02.02.2015 року на рахунку залишилося власних коштів відповідача 47 810 грн. 01 коп. 02.02.2015 року у операційний час роботи банку відповідачем до Центрального відділення ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Київ було подано заяву про закриття рахунку встановленого зразка та повернуто картку. Перед цим у касі банку ОСОБА_1 було повернуто увесь залишок особистих коштів у розмірі 47 810 грн. 01 коп., які на той час знаходилися на рахунку що підтверджується чеком про отримання, випискою про стан рахунку. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. Таким чином, поточний(картковий) рахунок відповідача № НОМЕР_1 вважається закритим з 02.02.2015 року.

З огляду на те, що відповідачем не порушені зобов`язання за Договором про відкриття карткового рахунку, комісійна винагорода у розмірі 7650,62 грн. не списана Банком з його рахунку не з його вини, тому стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування Овердрафтом, пені нарахованої на прострочену заборгованість за процентами та пені нарахованої на прострочену заборгованість за Овердрафтом на підставі пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Договору є безпідставним, оскільки з боку відповідача не було порушень виконання зобов`язань.

Представник Банку в судовому засіданні не заперечував, що кошти в розмірі 7 650,62 грн. не були списані з карткового рахунку, оскільки платіжні системи Банку не були готові надати розмір курсової різниці.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінивши докази надані сторонами у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем порушені зобов`язання та суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача процентів та пені.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий відповідачем висновок судового експерта за результатами проведення економічної експертизи №150/11-18 від 12.11.2018 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання (ч.ч. 1, 3 ст. 72 ЦПК України).

Спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта (ч.ч. 1, 2 ст. 74 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Наданий відповідачем висновок судового експерта за результатами проведення економічної експертизи №150/11-18 від 12.11.2018 року не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а саме у ньому не вказано, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, зокрема не встановив дійсні обставини по справі не сприяв всебічному розгляду справи і як наслідок ухвалив судове рішення, яке не ґрунтується на доказах, а тому є всі підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, яким позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, місцевий суд не дотримався вимог матеріального та процесуального права, не з`ясував обставини, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення і рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2018 року у цій справі в частині стягнення заборгованості за процентами, пені за процентами, пені за овердрафтом і судового збору скасувати.

Прийняти в цій частині постанову наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ескпертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами в сумі 15 882 грн. 69 коп., пені за процентами в сумі 6 528,02 грн., пені на прострочену заборгованість за овердрафтом в сумі 7 699,97 грн. - відмовити.

В решті рішення суду про стягнення заборгованості в сумі 7 650,62 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: