Справа № 177/1294/18
Провадження № 2/177/118/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

секретаря судового засідання Маракуца І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною матірю ОСОБА_5, яка померла 03 листопада 2008 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 4,9420 га, кадастровий номер: :04:001:2535, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2008 року, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.12.2007 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1-2325.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03 листопада 2008 року померла донька позивача - ОСОБА_5, яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належала 1/4 частка земельної ділянки площею 4,9420 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Однак, за життя ОСОБА_5 після отримання зазначеного свідоцтва про право на спадщину, не було одержано державний акт на вказану земельну ділянку та не зареєстровано у відповідному органі державної реєстрації своє право власності на землю, згідно законодавства, яке діяло на момент його оформлення.

Співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Після смерті доньки, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, через відсутність державної реєстрації прав на спадкове майно за померлою згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення прав власності, у звязку з чим, право власності у померлої не виникло у повному обсязі, та запропоновано звернутися до суду для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Крім того, існують розбіжності в документах, що підтверджують родинні відносини позивача з померлою, а саме: у свідоцтві про народження імя померлої зазначено «Анжелика» (рос.мовою), а у свідоцтві про смерть її імя вказане як «Анжела», тому нотаріусом запропоновано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин із померлою.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2008 померла донька позивача - ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 245137 (а.с.12), яка за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.13), була власником 1/4 частити земельної ділянки, площею 4,9420 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.13).

Після смерті доньки, позивач звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у звязку із тим, що у наданих заявницею документах, що підтверджують факт родинних відносин із померлою існують розбіжності в імені спадкодавця, окрім того, спадкове майно не було зареєстровано згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення права власності, у звязку із чим право власності у спадкодавця не виникло в повному обсязі (а.с.17), після чого позивачу було запропоновано звернутися до суду, для реалізації своїх спадкових прав.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 252281 (а.с.7), позивач 15 червня 1979 року уклала шлюб із ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Від зазначеного шлюбу у ОСОБА_7 та ОСОБА_1,14.09.1983 року, народилася дитина, яка в свідоцтві про народження записана російською, як «Варникова Анжелика Николаевна» (а.с.8).

01.04.2007 помер ОСОБА_7, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 460123 (а.с.11), після смерті якого, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину, його донька ОСОБА_5, прийняла спадщину на належне йому за життя майно (а.с.13).

Як видно з довідки наданої Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради (а.с.47), позивач ОСОБА_1, зазначена саме як матір померлої ОСОБА_5, на підставі чого, суд приходить до висновку про помилки в імені померлої доньки позивача, яка була допущена при перекладі з російської на українську мову.

Крім того, згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину (а.с.13), за життя померла ОСОБА_5 успадкувала від свого батька право власності на ? частину земельної ділянки площею 4,9420 га, кадастровий номер: :04:001:2535, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, але за життя не встигла зареєструвати зазначене право у встановленому законом поряду.

Зі спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_8, видно, що окрім позивача, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, ніхто не звертався, заповітів від імені ОСОБА_5 не посвідчувалось, свідоцтва про право на спадщину на належне їй за життя майно не видавалось (а.с. 37-66).

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що позивач по справі ОСОБА_1, дійсно є матірю померлої 03.11.2008 ОСОБА_5, якій за життя належала 1/4 частина земельної ділянки площею 4,9420 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тому для реалізації позивачем своїх спадкових прав, необхідно визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті доньки ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 315, 319, 328, 373, 377, 392 ЦК України, ст.ст.12, 13, 18, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною матірю ОСОБА_5, яка померла 03 листопада 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 4,9420 га, кадастровий номер: :04:001:2535, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2008 року, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.12.2007 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1-2325.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: