Провадження № 22-ц/801/703/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуСправа № 127/28284/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ниці, відповідачки ОСОБА_3 адвоката Голівського В.В., який також представляє інтереси відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, представ-ника позивачки ОСОБА_7 адвоката Мишковської Т.М., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позов-ного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту

проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та факту батьківства,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, її представника адвоката Голівського Вадима Валерійовича на ухвалу Вінницького міського суду Він-ницької області від 12 лютого 2019 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, постановлену у приміщенні суду у м. Вінниці за голову-вання судді Луценко Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2018 року ОСОБА_7 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницького міського відділу державної реєстрації актів ци-вільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій об-ласті, органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ра-ди, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загород-нюк О.С. про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та факту батьківства ( а. с. 3-8 ).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2018 року на задоволення клопотання представника позивачки ОСОБА_7 ад-воката Левицької О.І. у справі призначена судова молекулярно-генетична екс-пертиза, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплата за проведення екс-пертизи покладена на ОСОБА_7, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи ( а. с. 191-193 ).

Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, відпо-відачка ОСОБА_3, її адвокат Голівський В.В. оскаржують її в апеляцій-ному порядку, просять скасувати дану судову ухвалу, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. Скаржники вважають передчасним призначення у справі експертизи без розгляду клопотання представника відпо-відачів адвоката Голівського В.В. про залишення позовної заяви ОСОБА_7 без розгляду, оскільки вимоги позивачки повинні розглядатися в порядку окремого провадження. Крім цього, суд не погодив з представником відповіда-чів визначення експертної установи для проведення експертизи, не з'ясував думку учасників справи стосовно необхідних для проведення експертизи мате-ріалів та фактично позбавив адвоката Голівського В.В. запропонувати суду пи-тання на вирішення експертним шляхом. Скаржники вважають порушеним сам порядок призначення судової молекулярно-генетичної експертизи: не з'ясована придатність для експертизи некропсійного матеріалу та вологого архіву ОСОБА_12, не наданий порівняльний генетичний матеріал дитини (а. с. 206-210).

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляцій-ної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволен-ню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, вона є своєчасною, обгрунтованою, правильною.

Постановляючи 12 лютого 2019 року ухвалу про призначення у справі су-дової молекулярно-генетичної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що відповідне клопотання надійшло від представника позивачки і воно фактич-но є вимогою про здобуття конкретного доказу у справі, який грунтується на необхідності доведення предмета доказування в частині позовних вимог про встановлення факту батьківства, для чого безперечно потрібні спеціальні знан-ня в області генетики. Суд, керуючись нормами статей 76, 81, 103 ЦПК Украї-ни, зазначив, що клопотання задоволене з метою всебічного, повного, об'єктив-ного вирішення спору, з урахуванням відносин, що склалися між його сторона-ми.

З висновком суду першої інстанції, покладеним в основу оскаржуваної су-дової ухвали, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, визнає цю ухвалу такою, що всупереч доводам апеляційної скарги підлягає залишенню без змін.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність об-ставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом першим частини першої статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування об-ставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері ін-шій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторона-ми ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до підпункту 1.2 Інструкції про призначення та проведення су-дових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145, частини третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізова-ними установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з прове-денням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи су-дових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи су-дових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України ( частина друга статті 7 Закону ). Тобто суд пер-шої інстанції не помилився, визначивши експертну установу для проведення експертизи у цій справі.

З доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, її представника адвоката Голівського В.В. погодитися не можна.

Слід наголосити, що дана цивільна справа перебуває у провадженні суду з 06 листопада 2018 року, тобто понад визначені Законом строки вирішення спра-ви.

Про передчасність призначення судової експертизи за такої обставини стверджувати неможливо.

Якщо ж позиція скаржників стосовно передчасності призначення експерти-зи пов'язана з нерозглядом судом їхнього клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_7 з урахуванням її уточненої редакції від 12 листопада 2018 року без розгляду, то належить мати на увазі, що заявлені клопотання суд розглядає у порядку черговості. Клопотання про призначення експертизи з огляду на дату надходження в суд подане першим, ніж клопотання про зали-шення звернення ОСОБА_7 без розгляду. Стосовно обгрунтування кло-потання скаржників про залишення позову ОСОБА_7 без розгляду, то суть цього питання є дійсно передчасною для вирішення до розгляду клопотан-ня по суті.

Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі датована 26 листопада 2018 року ( а. с. 78 ), клопотання про призначення судової моле-кулярно-генетичної експертизи надійшло в суд 24 січня 2019 року, розглянуте воно по суті та задоволене судом шляхом постановлення оскаржуваної ухвали 12 лютого 2019 року. Враховуючи тривалість провадження у справі, тверджен-ня скаржників щодо ненадання судом їм можливості подати власні питання на вирішення експерта не відповідає дійсності. Більше того, жодна сторона у спра-ві не позбавлена юридичної можливості заявити власне клопотання про призна-чення експертизи з викладенням у ньому своїх питань та зазначенням експерт-ної установи, яку вона бажала б визначити для вирішення проблемних питань. Тому стверджувати про недотримання судом засад змагальності сторін у цьому цивільному процесі немає жодних підстав.

Позиція скаржників щодо вибору позивачкою та її представником експерт-ної установи не заслуговує на увагу з підстав, викладених вище щодо компе-тенції таких установ. Крім цього ОСОБА_3 та її представник не зазнача-ють у скарзі, яка експертна установа на їхню думку могла б провести відповід-ну експертизу, не висловили свого відношення й щодо питання оплати екс-пертизи за свій рахунок.

Питання, викладені в апеляційній скарзі, щодо витребування судом необхід-ного для проведення експертизи матеріалу та приданості останнього для прове-дення експертизи не впливають на законність та обгрунтованість оскаржуваної судової ухвали, оскільки питання збирання матеріалів для проведення експер-тизи урегульоване статтею 107 ЦПК України, яка, необхідно відмітити, не по-рушена судом, а інше ( щодо придатності матеріалу для експертизи ) є виключ-ною компетенцією судового експерта.

Судова ухвала від 12 лютого 2019 року про призначення судової молекуляр-но-генетичної експертизи не суперечить нормам цивільного процесуального права України. Суд першої інстанції вірно визначився, вирішуючи клопотання позивачки та її представника щодо призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Нормами статті 103 ЦПК України визначена сукупність умов, необхідна для призначення експертизи у справі, у ній зазначено, що суд у разі необхідності може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційної скарги відпові-дачки, її представника такими, що не є достатніми, суттєвими для задоволення скарги та скасування правильної судової ухвали, яка відповідає вимогам про-цесуального права. Інше рішення без певних експертних висновків, які вбача-ються необхідними у даній справі, потягло б затягування її вирішення, що з врахуванням провадження у ній з листопада 2018 року не може бути виправ-даним за жодних обставин.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм мате-ріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, її представника адвоката Голівського Вадима Валерійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі за-лишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскар-женню не підлягає.

Повний текст постанови складений 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

Л.О. Голота