ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м.Суми

Справа №592/19050/18

Номер провадження 22-ц/816/927/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собина О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року у складі судді Костенка В.Г. постановленої у м. Суми, про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

14 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати, вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 84698 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до дня ухвалення судового рішення.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано у пятиденний строк з дня її утримання усунути недоліки, а саме надати належним чином оформлену позовну заяву відповідно до вимог п.3, 4, 5 ч.3 та ч.5 ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, незаконність постановленої ухвали, на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до місцевого суду для подальшого розгляду.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що в поданій позовній заяві відповідно до вимог процесуального закону нею було заявлено клопотання про витребування у відповідача довідки про розмір заборгованості із виплати всіх належних їй сум (заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки). Крім того, заявниця зазначила, що всі наявні у неї докази вона додала до позовної заяви, а ті, які відповідач згідно поданих нею раніше заяв відмовився надати, вона у клопотанні просила суд їх витребувати. Вважає, що подана нею позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 176, 177 ЦПК України, підстави для визнання неподаною та повернення позовної заяви відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, керувався п.3 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду від 17 грудня 2018 року.

Колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та нормам процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заробітної плати (а.с.1-2).

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з посилання на те що, подана заява не відповідає вимогам п.3, 4, 5 ч.3 та ч.5 ст. 175 ЦПК України, всупереч яким не зазначені обставини спору, ціна позову і розрахунок по вимогах про стягнення середньої заробітної плати, не зазначено докази на підтвердження цих обставин (а.с.11).

На виконання вимог ухвали від 17 грудня 2018 року, ОСОБА_1 була надана заява та копії розрахункових листів по заробітній платі (а.с.14-17).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заробітної плати визнано неподаною та повернуто (а.с.18).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції зазначив, що вона не відповідає вимогам п.3, 4, 5 ч.3 та ч.5 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, суд в ухвалі зазначив, що не зазначення ціни позову створює перешкоди судовому розгляду, що, у свою чергу, призводить до затягування розгляду справи. Також зазначив, що позивач звертаючись на захист свого права на працю, а відтак йому відомі обставини роботи та розмір оплати праці, тощо. Також, на думку суду першої інстанції, позивач мала можливість отримати картку персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, де містяться відомості про відповідні щомісячні виплати позивачу.

Однак такий висновок суду першої інстанції є помилковим, так як у позовній заяві зазначено ціну позову та надано копію розрахункового листа про нараховану заробітну плату, також викладений зміст позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач виклала обставини на підтвердження позовних вимог і послалась на наявні у неї докази, що підтверджують наведені обставини.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Зокрема, у позові має бути зазначена його ціна, а також наведено обґрунтований розрахунок суми, що стягується (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Крім того, у позові мають бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також мають бути зазначені докази, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

Таким чином, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскаржувана ухвала порушує право позивача на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду.

Таким чином, ухвала про залишення позовної заяви без руху прийнята суддею передчасно та, як наслідок, безпідставно визнано позов неподаним.

Отже, ураховуючи, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заробітної плати скасувати, а справу направити для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 14 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач - ОСОБА_2

Судді: Т. А. Левченко

ОСОБА_3