Справа № 342/27/19
Провадження № 2/342/291/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 належали колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_3, що стверджується копією довідки про об'єкт нерухомого майна № 63 від 09.10.2018р. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відведено земельну ділянку площею 0,14 га. Відповідно до звіту про оцінку суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_2 становить 149 028 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. На час його смерті діяв ЦК України 1963 р. На день смерті ОСОБА_3 позивачка фактично проживала з ним без реєстрації та вступила в управління спадковим майном. Догляд та поховання тата позивачка теж проводила та особисто несла всі фінансові витрати. Восени 2018 року позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення належних правовстановлюючих документів щодо успадкування будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті батька нотаріусом позивачці відмовлено з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал документу, який би посвідчував право власності спадкодавця про що видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 3412/02-31. Крім того, в усній формі позивачці роз'яснено, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір через що визначити конкретні частки спадкодавців неможливо. На час припинення колгоспних дворів в спадковому житловому господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто, тобто спору щодо спадкового майна нема. Позивачка фактично вступила в управління спадщиною. На даний час виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримую будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляю землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця та реєстрацію будинковолодіння, як колгоспного двору.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою про об'єкт нерухомого майна № 63 виданого ФОП ОСОБА_5 09.10.2018 року доводиться, що згідно архівних даних ОКП "КМБТІ" станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 головою колгоспного двору згідно свідоцтва на право власності виданого Городенківським райвиконкомом 2.05.90р. на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.90р. З довідки № 166/02-24 виданої виконкомом Городницької сільської ради слідує, що АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 згідно рішення 10-ої сесії п'ятого демократичного скликання від 22.07.2008 року.

Згідно запису по господарської книги № 3 в с. Городниця за 1991-1995рр. станом на 15 квітня 1991 року в АДРЕСА_1 проживали: голова господарства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що доводиться довідкою № 164/02-24, виданою виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 20.03.2019 р.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 21.05.1994 р., про що свідчить копія повторного Свідоцтва про смерть НОМЕР_2, видане 09.10.2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Довідкою № 165/02-24 виданою виконкомом Городницької сільської ради 20.03.2018 р. стверджено, що на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3.) ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1, та в склад його сім'ї входила онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України № 3 сформованого 24.10.2018р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області слідує, що батьками позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу 25 листопада 1967 року з ОСОБА_8, прізвище дружини ОСОБА_1 було змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_8, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 5 формованого 24.10.2018р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Мати позивачки, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 63 років в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 04.05.1979 року, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого 22.03.2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області.

З наведеного слідує, що позивача ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги за законом.

Копією спадкової справи №473/2018 наданою суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. стверджується, що позивачка ОСОБА_1 26.10.2018 року подала до Городенківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53837886 виданого 26.10.2018 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3, номер у спадковому реєстрі 63216720, номер у нотаріуса 473/2018. Крім того, у матеріалах спадкової справи знаходиться заява ОСОБА_12, рідної сестри позивачки, про те, вона не буде звертатися до суду про продовження терміну на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано її сестрі ОСОБА_1. Дана заява подана ОСОБА_12 до Городенківської районного державної нотаріальної контори 31.10.2018р. за № 840.

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1962 році, інші господарські будівлі збудовані в 1962, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 82,4 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_4, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 10.10.2018 року становить 150 821 грн. Згідно запису по господарської книги № 2 с. Городниця за 2016-2023рр. за даним господарством рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0.1400 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 167/02-24, виданою 20.03.2019 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 3412/02-31 від 30.10.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищезгаданий житловий будинок.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 судом не встановлено, відповідачка даний позов визнає, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Суддя: Гайдич Р. М.