Єдиний унікальний номер 243/877/19 Номер провадження 22-ц/804/1020/19

Єдиний унікальний номер 243/877/19 Головуючий у 1 інстанції Хаустова Т.А.
Номер провадження 22-ц/804/1020/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №243/877/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про стягнення компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року, постановлену в місті Словянськ Донецької області,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що 21 червня 2017 року він був звільнений з ТОВ «Скат-Центр» згідно п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін), де працював начальником караулу. У порушення вимог закону у 2017 році роботодавець припинив виплату заробітної плати. Остання виплата заборгованості по заробітній платі в сумі близько 18000 гривень була йому перерахована 18 жовтня 2018 року, згідно рішення від 08 червня 2018 року Голосіївського районного суду міста Києва по цивільній справі №752/6035/18 за його позовом до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Відповідач не здійснив з ним остаточний розрахунок в день звільнення.

Просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 5000 гривень та суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 червня 2017 року по 18 січня 2019 року в сумі 171715,60 гривень.

Ухвалою судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою судді Мещеряков Г.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення його прав та норм процесуального і матеріального права, просив під час розгляду справи у судових дебатах згідно ст. 243 ЦПК України лише один раз повернутися до зясування додаткових обставин, які мають значення для справи, у справі для встановлення інших, додаткових неправильних застосувань судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення та скасувати оскаржувану ухвалу і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи висновок суду першої інстанції про те, що у повторному клопотанні про відстрочення сплати судового збору з іншої підстави не надано до суду прохання про продовження судом строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 30 січня 2019 року, в той час, як у вказаному клопотанні позивач зазначив, що у випадку відмови відстрочити йому сплату судового збору він просить надати додатковий строк для сплати судового збору. Також зазначив, що підстави для відстрочення судового збору по трудовому спору, викладені у клопотаннях про відстрочення сплати судового збору є слушними та достатньо обґрунтованими, викладені в них доводи заслуговували на увагу і існували достатні підстави та обставини для того, щоб принаймні для відстрочення йому сплати судового збору до ухвалення рішення суду, враховуючи характер справи, тривалу невиплату йому заборгованості по заробітній платі та місце його проживання на тимчасово непідконтрольній території.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Скат-Центр» до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Позовна заява має наступні недоліки, а саме, не сплачено судовий збір. Разом із позовною заявою позивач заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

Ухвалою судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати відмовлено у звязку з відсутністю підстав. Позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року була отримана позивачем 04 лютого 2019 року, недоліки, зазначені в ухвалі від 30 січня 2019 року не усунуті, натомість позивач повторно звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого судом також відмовлено та не надано до суду клопотання про продовження судом строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 30 січня 2019 року.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені статтею 175 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначеної умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК України).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Апеляційний суд бере до уваги, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов'язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» від 07 липня 1989 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Frydlender v. France»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи позивач разом із позовною заявою заявляв клопотання про звільнення від судового збору або відстрочення його сплати. В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що він тимчасово проживає у м. Горлівка, в районі проведення АТО та ООС, де банківська система не працює і оплатити судовий збір таким чином, щоб отримати оригінал квитанції про його сплату, неможливо. Виїхати на контрольовану українською владою територію лише для сплати судового збору у нього немає можливості через необхідність догляду за житлом, економічної недоцільністю. (а.с.4)

Ухвалою судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати відмовлено у звязку з відсутністю підстав. Позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків. (а.с.7)

14 лютого 2019 року на електронну адресу суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору з іншої підстави. В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що просить суд про відстрочення сплати судового збору з іншої підстави, а саме посилаючись на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначив, що із його позовної заяви вбачається, що предметом позову є захист його трудових прав, між сторонами виник спір із трудових відносин. Отже маються передбачені законом підстави відстрочення йому сплати судового збору на певний строк. Крім цього, в клопотанні зазначено, що у випадку відмови відстрочити йому сплату судового збору, просив про надання йому додаткового строку для сплати судового збору. (а.с.11)

Відповідно до статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не подано до суду клопотання про продовження судом строку для усунення недоліків, оскільки з клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору з іншої підстави від 14 лютого 2019 року вбачається, що позивач просив суд, у випадку відмови відстрочити йому сплату судового збору, надати йому додатковий строк для сплати судового збору. (а.с.11)

Таким чином, суд першої інстанції не розглянув клопотання ОСОБА_1 про надання йому додаткового строку для сплати судового збору та передчасно дійшов висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення компенсації заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, заявнику.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови складений 18 квітня 2019 року

Головуючий