Справа № 212/8120/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

25 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду в порядку окремого провадження із зазначеною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину.

В той же час справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України, не надали підтвердження про те, що ними не подано іншої заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 року з 01 січня встановлений у розмірі 1921 гривні.

Частиною 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір (державне мито) оплачує позивач (спільну заяву подружжя - обоє з подружжя).

Тобто у разі заявлення вимог обома заявниками, судовий збір сплачується кожним заявником окремим документом за ставками визначеними Законом України "Про судовий збір" за подання до суду заяви окремого провадження, а саме заявниками підлягає до сплати судовий збір в загальній сумі 768, 40 гривень, тобто по 384,20 гривень, кожним із заявників).

До заяви заявником ОСОБА_1 надано квитанцію на підтвердження сплати судового збору, з якої вбачається, що судовий збір сплачено тільки заявником ОСОБА_1 в розмірі 384, 20 гривень.

Таким чином, заявнику ОСОБА_2 необхідно оплатити судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Згідно з положеннями ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК (2947-14) подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

При ознайомленні з поданою заявою, судом встановлено, що заявниками не долучений договір про виховання та утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити подану заяву про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження,без руху.

Для усунення вище зазначених недоліків заявникам слід надати суду договір про участь у вихованні та утриманні дитини із зазначенням істотних умов договору для забезпечення прав дитини, підтвердження того, що ними не подано до суду іншої заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя з тим самим предметом та з тих самих підстав, сплати судового збору заявником ОСОБА_2

Суд також вважає за необхідне встановити заявникам строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 293, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину - залишити без руху.

Надати заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Ваврушак