Справа № 686/4148/15-ц
УХВАЛА

19 квітня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

у складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орган опіки і піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі Служби у справах дітей, нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2018 року по справі було призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Українського Науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України (м.Київ, вул.Кирилівська, 103).

14.03.2019 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про повернення цивільної справи для продовження слухання справи, у звязку з неможливістю оплати експертизи ОСОБА_5 в сумі 15730 грн.

28.03.2019 року дирекція "Науково-дослідного інституту психіатрії МОЗ України" повернула матеріали справи у звязку з відсутністю оплати за проведення експертизи.

18.04.2019 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про призначення в справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просить поставити наступне питання: чи міг ОСОБА_7, який помер 23.12.2014 року на момент укладення договору дарування від 08.05.2014 року, посвідчений державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, 08 травня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №3-1068 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Проведення експертизи просить доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричої експертизи, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська, 103-А.

В обґрунтування заяви представник позивача вказав, що ОСОБА_7 подарував свою квартиру №3, яка розташована в м.Хмельницькому по проспекту Миру в будинку №76/1 відповідачці. ОСОБА_7 перебував на обліку в психоневрологічному диспансері та неодноразово проходив стаціонарне лікування, що викликає сумнів у розумінні дарувальником значення своїх дій, а саме, що він за життя відчужує своє єдине власне житло, яке він дарує особам, які не приходяться йому родичами. На підставі вищевикладених обставин, за його клопотанням було призначено судово-психіатричну експертизу, яку було проведено комісією Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1. Відповідно до висновку №361 від 13.06.2016 року комісією встановлено, що ОСОБА_7 не усвідомлював значення своїх дій та не керував ними на момент укладення договору дарування. Натомість в матеріалах справи наявний протилежний висновок судово-психіатричної експертизи №04-К проведений Львівською обласною клінічною психіатричною лікарнею і відповідно до висновку від 13.02.2018 року на думку комісії ОСОБА_7 на час укладення договору дарування міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Комісія Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні встановила, що ОСОБА_7 страждав помірно вираженим психоорганічним синдромом. Відповідно до наявної у матеріалах справи медичної документації ОСОБА_7 проходив неодноразове стаціонарне лікування та йому ставився діагноз органічний розлад особистості, що підтверджується 2-ю групою інвалідності. Крім того, при помірно виражених розладах особистості призначають 3 групу інвалідності. Також, звернув увагу, що ОСОБА_7, у зв'язку з хворобою був призначений соціальний працівник, який здійснював за ним догляд, що є додатковим свідченням того факту, що ОСОБА_7 страждав вираженими змінами особистості. За життя його оглядали лікарі та психологи, які ставили діагноз саме виражені зміни особистості, а комісією Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні після смерті зроблено висновок, що ОСОБА_7 страждав помірними вираженими розладами особистості. Крім того, відповідно до медичної документації загострення його захворювання відбулось в наслідок зловживання алкоголем. Як повідомлено свідками, останній час перед смертю ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями. Відповідно до довідки про причину смерті, смерть настала у зв'язку з алкогольною кардіоміопатією.

Враховуючи, що висновок судово-психіатричного експерта № 04/к від 13.02.2018 року суперечить матеріалам справи, а саме висновку №361 від 13.06.2016 року проведеного Хмельницькою обласною психіатричною лікарнею №1 вважає за необхідне провести повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, яку доручити іншим експертам.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи підтримав, просив його задоволити та призначити повторну експертизу проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричої експертизи, оскільки позивач являється пенсіонеркою і не в змозі оплатити повторну експертизу призначену судом.

Відповідач та її представник заперечили проти задоволення клопотання. Представник відповідача суду пояснив, що Київський міський центр судово-психіатричої експертизи не є тією установою, яка може давати оцінку іншим висновкам експертів, тому підстав для призначення повторної експертизи вказані установі немає.

Представник третьої особи в судовому засіданні покладався на думку суду.

Інші учасники в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Частиною 3 ст.135 ЦПК України визначено, що у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів або скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування доказів або огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що вищевикладені обставини, а також обставини викладені в ухвалі суду від 10.10.2018 року викликають сумніви щодо правильності та обґрунтованості висновків первинної та повторної експертиз, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача слід задоволити та призначити по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу з метою об'єктивного розгляду справи, з'ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, та зупинити провадження у справі. Проведення експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричої експертизи, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська, 103-А. Раніше постановлену ухвалу від 10.10.2018 року про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи скасувати.

Керуючись ст.ст.103,104, 113,135, 252, 253 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1. Скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10.10.2018 року про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

2. Призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити таке питання:

- чи міг ОСОБА_7, який помер 23.12.2014 року на момент укладення договору дарування від 08.05.2014 року, посвідчений державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, 08 травня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №3-1068 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3. Проведення експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричої експертизи, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська, 103-А.

4.Попередити судових експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків.

5. Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_5.

6. На період проведення експертиз провадження у справі зупинити.

7.Для проведення експертиз надіслати експертам матеріали цивільної справи №686/4148/15-ц.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: