Постанова

Іменем України

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 405/2770/17-ц

провадження № 61-30767св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Дуковського О. Л., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 січня 2015 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладений договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 712578 (далі - договір від 12 січня 2015 року № 712578) і відповідно до додатку № 1 йому запропоновано для придбання автомобіль марки «Chevrolet Captiva», поточною ціною на день укладення договору 615 600,00 грн. Відповідно до умов зазначеного договору він сплатив винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи, у сумі 22 161,60 грн та періодичний платіж у сумі 10 394,26 грн у рахунок вартості придбаного автомобіля.

Свої зобов`язання за договором від 12 січня 2015 року № 712578 він виконав, відповідач свої зобов`язання не виконав і між тими ж сторонами 22 червня 2015 року укладений додатковий договір № 714460, за умовами якого йому запропоновано інший автомобіль за меншу ціну, а саме: «Kіа Sportage», вартістю 476 700,00 грн. На виконання вказаного договору він також сплатив винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи, у сумі 11 440,80 грн та періодичний платіж у сумі 6 346,47 грн у рахунок вартості автомобіля. При укладенні вказаних договорів його введено в оману, так як йому відповідач не надав права на отримання автомобіля «Chevrolet Captiva», обґрунтовуючи це тим, що нібито на той час цього автомобіля не було у постачальника.

Також, йому було запропоновано укласти новий договір та внести платежі за інший автомобіль, а саме «Кіа Sportage », який на той час був у постачанні та коштував значно менше, а тому, враховуючи внесені кошти, він мав першочергове право на отримання автомобіля, але право на отримання автомобіля йому так і не було надано.

На вимогу щодо розірвання оспорюваних договорів, йому направлено відповідь, у якій вказано, що ним за кожним договором сплачено лише по одному періодичному платежу, а також те, що автомобілі є у наявності у постачальника, хоча він бажав отримати лише один автомобіль і просив перевести кошти, сплачені за першим договором, для зарахування за другим договором.

Посилаючись на норми статей 229, 230 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 19 Закону України «Про захист прав споживачів», із тих підстав, що його введено в оману щодо обставин, які мають істотне значення, при укладенні оспорюваних договорів із відповідачем, дії якого є нечесною підприємницькою діяльністю та містять ознаки створення пірамідальної схеми, просив суд визнати недійсними договори від 12 січня 2015 року № 7125578 та від 22 червня 2015 року № 714460, укладені між ним та ТОВ «Авто Просто», стягнути із ТОВ «Авто Просто» заборгованість за невиконання умов вказаних договорів у загальній сумі 50 343,13 грн, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано договори від 12 січня 2015 року № 712578 та від 22 червня 2015 року № 714460, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» недійсними. Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 кошти за договорами від 12 січня 2015 року № 712578 та від 22 червня 2015 року № 714460 у сумі 50 343,13 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при укладанні оспорюваних договорів із ТОВ «Авто Просто» позивач введений в оману, оскільки йому не надали права на отримання автомобіля «Chevrolet Captiva», обґрунтовуючи це тим, що на той час цього автомобіля не було в постачальника, а тому йому запропоновано укласти новий договір та внести платежі за інший автомобіль, а саме «Кіа Sportage », який на той час був у постачанні та коштував значно менше.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Авто Просто» задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно вважав, що мав місце обман зі сторони відповідача при укладенні спірних договорів та помилково зробив висновок про наявність у діях ТОВ «Авто Просто» під час укладення оспорюваних угод ознак нечесної підприємницької практики, створення та експлуатацію пірамідальних схем. Оспорювані договори є самостійними договорами, що укладені із метою придбання різних автомобілів через систему «Авто Так». Позивач ознайомлений з умовами вказаних договорів та з внутрішніми правилами, що підтверджується його особистим підписом

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У травні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що дії ТОВ «Авто Просто» є нечесною підприємницькою практикою та відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідають ознакам пірамідальної схеми. ТОВ «Авто Просто» не надало доказів на підтвердження укладення договору поставки автомобілів, який згідно з внутрішніми правилами надання фінансових активів для придбання товарів у групах ТОВ «Авто Просто» має набути чинність до початку внесення учасниками групи періодичних платежів.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 12 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладений договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 712578, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Авто Так». Відповідно до додатку № 1 до цього договору предметом є придбання є автомобіль «Chevrolet Captiva».

Крім того, 22 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладений договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 714460, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Авто Так». Відповідно до додатку № 1 до цього договору предметом придбання є автомобіль «Кіа Sportage ».

На виконання умов договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 12 січня 2015 року № 712578 ОСОБА_1 сплачено винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи, у сумі 22 161,60 грн та періодичний платіж у сумі 10 394,26 грн.

На виконання умов договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 22 червня 2015 року № 714460 ОСОБА_1 сплачено винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи, у сумі 11 440,80 грн та періодичний платіж у сумі 6 346,47 грн.

Листом ТОВ «Авто Просто» повідомило ОСОБА_1 про розірвання із ним укладених договорів, оскільки ним сплачено лише по одному періодичному платежу разом із щомісячною винагородою. Крім цього, зазначено, що ним не виконувалися зобов`язання за вказаними договорами, тому він не допускався до розподілу товару у групах, а тому не міг отримати автомобіль.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частиною першою статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Стаття 19 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Пунктом 7 частини третьої зазначеної статті встановлено, що забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки сторони під час укладення оспорюваних договорів із додатками погодили всі істотні умови, у тому числі щодо порядку, строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля учасником, такі умови викладені чітко і ясно, тоді як позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що під час укладення договорів ТОВ «Авто Просто» його введено в оману, не надавши інформацію про умови договорів у повному обсязі.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що дії ТОВ «Авто Просто» є нечесною підприємницькою практикою та містять ознаки пірамідальної схеми, яка заборонена законодавством України, є безпідставними з огляду на таке.

Аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлений у постановах Верховного Суду України: від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 та від 25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14 і підстав для відступлення від цієї правової позиції немає.

Укладені між сторонами договори у рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі договору з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

З огляду на викладене, обґрунтованими є висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність позивачем несправедливості умов угоди та введення його в оману відповідачем та застосування ним нечесної підприємницької практики.

Касаційна скарга не містять доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів апеляційним судом не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик