Ухвала

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 385/178/18

провадження № 61-2364св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - фермерське господарство «Світоч»,

представник позивача - ОСОБА_5,

представник відповідача - Іванов ОлексійВікторович,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарства «Світоч» на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Кіселика С. А., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до фермерського господарства «Світоч» (далі - ФГ «Світоч»; фермерське господарство) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 03 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Світоч».

Фермерське господарство оскаржило рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФГ «Світоч» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2018 року.

22 листопада 2018 року представник ФГ «Світоч» подав до апеляційного суду клопотання про скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання ФГ «Світоч» відмовлено.

До суду касаційної інстанції від ФГ «Світоч» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2019 року було відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Отримавши матеріали цивільної справи, під час підготовки справи до касаційного розгляду суддею-доповідачем було виявлено, що провадження за касаційною скаргою було відкрито помилково, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, тому Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюФГ «Світоч» на ухвалу апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання про скасування рішення та залишення позову без розгляду, що не підлягає касаційному оскарженню, касаційне провадження необхідно закрити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою фермерського господарства «Світоч» на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Світоч» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І. Крат