Провадження № 2/750/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Пишенко М.М.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,

третя особа Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

в с т а н о в и в:

21.12.2017 позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення Чернігівської обласної ради № 62-11/VII від 07 грудня 2017 року, поновити на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі на дату ухвалення судового рішення, стягнути з Чернігівської обласної ради 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила наступне. 19.06.2013 між нею та Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, яке діє від імені Чернігівської обласної ради, був укладений контракт, згідно з яким вона зобов'язалася здійснювати поточне (оперативне) управління комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, а також організовувати його виробничо-господарську, соціальну-побутову та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом, рішеннями засновника підприємства та цим контрактом.

Відповідно до підпункту 3 п. 6.3 контракту останній може бути припинений до закінчення терміну його дії з ініціативи Засновника Підприємства у випадках, передбачених п. 6.4 контракту. При цьому, у разі виникнення підстав для застосування засновником підприємства підпункту 3 п. 6.3 контракту, то відповідно до п. 5.4 контракту обов'язок з доведення обґрунтованості дострокового звільнення з посади керівника підприємства покладається на Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, яке діє від імені Чернігівської обласної ради, оскільки подання про притягнення позивача до відповідальності за неналежне виконання нею обов'язків готується тим же Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради (п. 5.3 контракту).

У листопаді 2017 року Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради був поданий та затверджений черговою сесією Чернігівської обласної ради проект рішення «Про звільнення ОСОБА_3В.».

11 сесією сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 07.12.2017 було прийнято рішення про припинення контракту та звільнення ОСОБА_3 з посади начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017 року в звязку з наявність конфлікту інтересів, на підставі ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції», невиконання ОСОБА_3 умов трудового контракту, порушення фінансової та трудової дисципліни, відмовою від продовження роботи у звязку зі зміною істотних умов праці відповідно до пунктів 6, 8, 9 ст. 36 КЗпП України.

Підставою для звільнення за п. 6 ст.36 КЗпП України є пояснювальна записка до проекту рішення одинадцятої сесії сьомого скликання «Про звільнення ОСОБА_3В.», в якій начальник Управління комунального майна Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 зазначив, що наприкінці минулого року позивач відмовилась виконувати наказ управління від 29.11.2016 №134 «Про зміни до контрактів з керівниками підприємств міжміських бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради, що перебувають в підпорядкуванні управління комунального майна обласної ради» та не погодилась на зміни деяких умов контракту, що стосувались підвищення відповідальності ОСОБА_3 за використання фінансових ресурсів, необхідності забезпечення прибуткової та рентабельної роботи підприємства.

Підставою для звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України є пояснювальна записка до проекту рішення одинадцятої сесії сьомого скликання «Про звільнення ОСОБА_3В.», в якій начальник Управління комунального майна Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 з посиланням на акт документальної перевірки зазначив, що ОСОБА_3 порушено умови контракту п.п. 1,10., оскільки незаконно здійснювалась оплата праці працівників за сумісництвом та грошової компенсації за понесені витрати на відрядження, що у сукупності становить порушення фінансової дисципліни, наявність збитковості діяльності підприємства.

Підставою для звільнення за п. 9 ст. 36 КЗпП України є пояснювальна записка до проекту рішення одинадцятої сесії сьомого скликання «Про звільнення ОСОБА_3В.», в якій начальник Управління комунального майна Чернігівської обласної ради ОСОБА_4, з посиланням на громадського активіста, який побажав залишитися анонімним, зазначає про те, що у ОСОБА_3 в наявності конфлікт інтересів, який полягає у перебуванні у фактичних шлюбних стосунках з працівником підприємства, що, в свою чергу, є порушенням ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, позивач вважає оспорюване рішення відповідача незаконним також і з підстав недотримання останнім Конвенції МОП № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР №3933-ХІІ(3933-12) від 04.02.94), згідно ст. 7 якої трудові відносини з працівником не припиняються з причин, пов'язаних з його поведінкою або роботою, доти, доки йому не нададуть можливість захищатись у зв'язку з висунутими проти нього звинуваченнями, крім випадків, коли від роботодавця не можна обґрунтовано чекати надання працівникові такої можливості та Рекомендацій щодо припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця № 166, які надані Генеральною конференцією Міжнародної організації праці, що була скликана 2 червня 1982 року в ОСОБА_5 радою Міжнародного бюро праці та є доповненням до Конвенції МОП № 158, згідно ст.ст. 7, 8 12, відповідно до яких роботодавець повинен письмово повідомити працівника про рішення припинити з ним трудові відносини. Трудові відносини з працівником не повинні припинятись у зв'язку з провиною, яка відповідно до національних законодавства або практики була б підставою для припинення трудових відносин лише за одно чи багаторазового повторення, якщо тільки роботодавець не зробив працівникові відповідного письмового попередження. Трудові відносини з працівником не повинні припинятись у зв'язку з незадовільним виконанням ним професійних обов'язків, якщо тільки роботодавець відповідним чином не вказав йому на це й письмово не попередив його і якщо тільки працівник надалі незадовільно виконує свої обов'язки після закінчення розумного строку, встановленого для виправлення становища.

Одночасно вказала, що оспорюване рішення відповідача є незаконним з підстав недотримання останнім положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України, згідно з якими звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням, оскільки має на утриманні малолітню дитина, яку, до того ж виховує сама.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи подав до суду пояснення по суті позову та просив відмовити в задоволенні позову.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Рішенням Чернігівської обласної ради від 18 червня 2013 року «Про визначення ОСОБА_3 на посаду начальника комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради» позивача було призначено на посаду начальника комунального підприємства «Чернігівське МБТІ» з 19 червня 2013 року терміном на три роки на умовах контракту.

Відповідно до Положення про порядок укладання та розірвання контрактів з керівниками підприємств, установ і закладів, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 3 лютого 2009 року, між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, як органом управління підприємством, яке діяло від імені Чернігівської обласної ради, та ОСОБА_3 укладено контракт.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

ОСОБА_6 ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ч.4 ст.65 ГК України, у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Пунктом 2.1 контракту передбачено, що керівник здійснює поточне управління підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, Статутом, рішеннями Засновника підприємства та цим контрактом.

ОСОБА_6 з пунктом 2.2 контракту керівник забезпечує: стабільну і ефективну роботу підприємства відповідно до завдань та напрямків, передбачених Статутом підприємства; складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства на кожний наступний рік і подання його для затвердження Органу управління в установлені терміни; виконання річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства; подання в установленому порядку Органу управління квартальної та річної фінансової звітності підприємства, а також квартального та річного звіту про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів фінансово-господарської діяльності підприємства; організацію виконання договірних і інших зобовязань, що взяті підприємством; матеріально-технічне забезпечення діяльності підприємства; реалізацію робіт і послуг, що вироблені підприємством; юридичне, економічне, бухгалтерське та інформаційне забезпечення діяльності підприємства, ведення діловодства на підприємстві, відповідно до вимог чинного законодавства; підбір кваліфікованих кадрів для роботи на підприємстві; впровадження нових прогресивних форм і методів господарювання, створення організаційних і економічних умов для високопродуктивної праці на підприємстві; створення безпечних і сприятливих умов для роботи на підприємстві; збереження та ефективне використання майна, закріпленого за підприємством.

Пунктом 2.6 контракту було встановлено, що керівник несе персональну відповідальність за виконання та дотримання вимог Статуту підприємства в порядку,встановленому чинним законодавством України.

Пунктом 5.1 контракту, визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання обовязків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність у відповідності до законодавства України та цього контракту.

ОСОБА_6 п. 5.2 контракту, керівник відшкодовує збитки, заподіяні ним підприємству, у розмірах і порядку, що встановлені законодавством про працю.

Подання про притягнення керівника до відповідальності за неналежне виконання ним своїх обовязків, заподіяння шкоди підприємству готується органом управління (пункт 5.3 Контракту).

Відповідно до вимог п. 5.4 контракту, обовязок з доведення обґрунтованості притягнення керівника до відповідальності, у тому числі про дострокове звільнення з посади, покладено на Орган управління.

Відповідно до пункту 6.1 контракту, у випадку значних змін умов господарювання у зв'язку з прийняттям законодавчих актів і наказів, інших нормативних і подібних документів, кожна сторона має право ставити перед іншою стороною питання про зміну (уточнення) цього контракту.

Внесення змін та доповнень до цього контракту здійснюється шляхом підписання додаткових угод (пункт 6.2 контракту).

Контракт припиняється: після закінчення терміну дії контракту; за угодою сторін; з ініціативи засновника підприємства до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктом 6.4 цього контракту; з ініціативи керівника до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених чинним законодавством та пунктом 6.6 цього контракту.

ОСОБА_6 з пунктом 6.4 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Засновника підприємства за поданням органу управління до закінчення терміну його дії у разі, зокрема, систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом та Статутом підприємства; одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, сплачено штрафи тощо); порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів ж підприємства.

Якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених законодавством, про це зазначається у трудовій книжці керівника з посиланням на пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (пункт 6.8 контракту).

Пунктом 7.1 було передбачено, що цей контракт набуває чинності з 19 червня 2013 року і діє по 18 червня 2016 року включно.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2013 року у справі № 751/8218/13-п ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 ( двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Як встановлено в судовому рішенні, ОСОБА_3, будучи, відповідно до пп. «А» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, знаючи, що ОСОБА_7 є її близьким родичем, не повідомила начальнику управління комунального майна Чернігівської обласної ради про виникнення конфлікту інтересів, а також не вжила всіх необхідних заходів, спрямованих на його запобігання, чим порушила обмеження, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», та скоїла адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП. Дане судове рішення є таким, що набрало законної сили (а.с. 153-156).

16.01.2014 року прокурором Чернігівської області направлено Голові Чернігівської обласної ради ОСОБА_8 подання про усунення порушень антикорупційного законодавства та пропонувалося вирішити питання звільнення директора КП «Чернігівське МБТІ» ОСОБА_3 (а.с. 158).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 28 березня 2014 року (19 сесії шостого скликання) «Про розгляд подання прокурора Чернігівської області від 16 січня 2014 року про усунення порушень антикорупційного законодавства» ОСОБА_3 було попереджено про недопущення в подальшому порушень чинного законодавства України Вказане рішення було мотивовано тим, що начальник комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради ОСОБА_3 притягнута судом до адміністративної відповідальності та відсутність конфлікту інтересів на підприємстві у даний час (а.с. 159).

20 січня 2016 року Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, на підставі наказу від 05.01.2016 року №7 «Про зміни до контрактів з керівниками комунальних підприємств Чернігівської обласної ради, що перебувають у сфері управління комунального майна обласної ради» було попереджено ОСОБА_3 про зміни з 1 квітня 2016 року умов контракту, а саме положень контракту, які стосуються умов оплати праці (матеріального і соціально-побутового забезпечення) керівника.

ОСОБА_9 угодою № 1 від 20.01.2016 року до контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності, від 19 червня 2013 року розділ 4 контракту «Оплата праці і соціально-побутове забезпечення керівника» викладено у новій редакції, а також визнані такими, що втратили чинність Додаток № 1 та Додаток №2 до контракту та запроваджені нові показники та умови квартального преміювання керівника і форми звітності. Ця додаткова угода до контракту вступила в дію з 1 квітня 2016 року. Всі інші умови контракту від 19.06.2013 року залишилися без змін.

На підставі розпорядження голови Чернігівської обласної ради від 14 червня 2016 року № 88 «Про продовження дії контракту з начальником комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради» між Управлінням комунального майна обласної ради та позивачем було укладено ОСОБА_9 угоду до контракту № 2 від 16 червня 2016 року, за змістом якої пункт 7.1 викладено у наступній редакції: «Цей контракт набуває чинності з 19 червня 2013 року і діє до пленарного засідання п'ятої сесії Чернігівської обласної ради сьомого скликання».

В подальшому вищезазначене розпорядження голови обласної ради від 14 червня 2016 року № 88 затверджено рішенням Чернігівської обласної ради від 20 липня 2016 року № 47-5/УІІ.

20 липня 2016 року рішенням п'ятої сесії Чернігівської обласної сьомого скликання № 48-5/УІІ продовжено дію контракту з ОСОБА_3, начальником комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, по 18 червня 2021 року включно. При цьому, Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради доручено укласти додаткову угоду до контракту з ОСОБА_3 від 19 червня 2013 року у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

27 липня 2016 року між Управлінням комунального майна обласної ради та позивачем було укладено ОСОБА_9 угоду № 3 до контракту від 19.06.2013 року, відповідно до якої термін дії контракту продовжено по 18 червня 2021 року включно (а.с. 17).

Як підтверджується матеріалами справи, 09.12.2016 року позивачем було отримано від Управління комунального майна обласної ради попередження про зміни до контракту від 19.06.2013 року, ОСОБА_9 угоду до контракту № 4 від 01.12.2016 року, за змістом якої контракт викладено у новій редакції, а також наказ органу управління підприємством «Про зміни до контрактів з керівниками комунальних підприємств міжміських бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради, що перебувають у підпорядкуванні Управління комунального майна обласної ради» №134 від 29.11.2016 року (а.с. 111-115).

Запропоновані зміни умов контракту стосувалися підвищення відповідальності керівника за використання фінансових ресурсів, необхідності забезпечення прибуткової та рентабельної роботи підприємства, проте позивач ОСОБА_9 угоду № 4 не підписала.

17 травня 2017 року рішенням Чернігівської обласної ради №37-9/УІІ затверджено типову форму контракту з керівником комунального підприємства Чернігівської обласної ради. Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради Чернігівській обласній державній адміністрації доручено в установленому законом порядку привести діючі контракти з керівниками підпорядкованих комунальних підприємств обласної ради у відповідність до цього рішення.

Листом від 06.06.2017 року № 04-510 позивача повідомлено про прийняте засновником підприємства рішення від 17.05.2017 року №37-9/УІІ, яким затверджено форму контракту з керівником підприємства, що за змістом повністю відає формі та тексту контракту, який надсилався позивачу органом управління у листопаді 2016 року.

Листом управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 20.06.2017 року направлено ОСОБА_3 для підписання додаткову угоду №4 та проінформовано, що не підписання цієї додаткової угоди розцінюватиметься як ігнорування рішень Засновника - Чернігівської обласної ради, що як наслідок утворить склад дисциплінарної провини, пов'язаної з невиконанням умов діючого контракту та Статуту підприємства. Одночасно про прийняте рішення позивача просили проінформувати орган управління не пізніше 26 червня 2017 року (а.с. 132).

7 грудня 2017 року рішенням Чернігівської обласної ради (одинадцятої сесії сьомого скликання) № 62-11/VII «Про звільнення ОСОБА_3В.», розглянувши подання управління комунального майна обласної ради, відповідно до Порядку призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ і закладів, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням обласної ради від 3 лютого 2009 року, з метою забезпечення інтересів комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, керуючись рішенням обласної ради (дев'ятнадцята сесія шостого скликання) від 28 березня 2014 року «Про розгляд подання прокурора Чернігівської області від 16 січня 2014 року про усунення порушень антикорупційного законодавства», пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласна рада вирішила: припинити контракт, укладений управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради 19 червня 2013 року та звільнити ОСОБА_3 з посади начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 7 грудня 2017 року у зв'язку з наявністю конфлікту інтересів, на підставі статті 34 Закону України «Про запобігання корупції» та невиконанням нею умов трудового контракту, порушенням фінансової і трудової дисципліни, відмовою від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці, відповідно до пунктів 6, 8, 9 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 20).

Чернігівська обласна рада є Засновником комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншим законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Наказом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 29 листопада 2016 року № 134, запроваджено через два місяці з дня отримання відповідного попередження, нові умови праці для начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради ОСОБА_3 та внести зміни до укладених контрактів. (а.с. 24). Вказаним наказом, підставою для запровадження нових умов праці з посиланням на ч.3, 4 ст. 32 КЗпП України та п.3.12, 4.7.6 Положення про управління комунального майна Чернігівської обласної ради є підвищення мотивації керівників комунальних підприємств МБТІ Чернігівської обласної ради та забезпечення справедливого розподілу доходів між менеджментом та власником.

08.02.2017 року ОСОБА_3В . звернулася з письмовою заявою до начальника управління комунального майна Чернігівської обласної ради щодо надання відповіді на запропоновані зміни до контракту та підписання додаткової угоди №4 від 01.12.2016 року (а.с. 26. 27).

Листом від 26.04.2017 року повідомлено ОСОБА_3, що єдиним мотивом внесення змін до істотних умов оплати праці (преміювання), як повідомлялося раніше є дисбаланс інтересів Засновника підприємства і найнятого ним керівника. Оплата праці керівника комунального підприємства (оклад) в даному випадку залишається незмінною. Діяльність будь-якого підприємства має на меті отримання прибутку засновнику цього підприємства. Підвищення мотивації керівника до більш прибуткової роботи підприємства звичайно, можливе і без зміни в організації виробництва і праці. Діючий контракт з керівником має законну силу. Питання щодо пріоритету його над запропонованими змінами органом управління ставиться лише зацікавленою у триманні більшої винагороди найнятим керівником. Інтереси засновника при цьому не враховуються. На укладення додаткової угоди з керівником комунального підприємства в даному випадку рішення обласної ради не потрібне (а.с. 28).

Наказом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 20 червня 2017 року № 55, затверджено нову редакцію Статуту комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, державна реєстрація якого проведена 27.06.2017 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради. Вказаним наказом, підставою для запровадження нових умов праці з посиланням на ч.3, 4 ст. 32 КЗпП України та п.3.12, 4.7.6 Положення про управління комунального майна Чернігівської обласної ради є підвищення мотивації керівників комунальних підприємств МБТІ Чернігівської обласної ради та забезпечення справедливого розподілу доходів між менеджментом та власником.

У новій редакції Статуту підприємства запроваджені нові вимоги до організації виробництва і праці на підприємстві, а саме: запроваджені нові вимоги щодо забезпечення прибутковості роботи підприємства від основної діяльності та рентабельності на рівні, визначеному органом управління, визначені вимоги та розміри відрахування частини чистого прибутку до обласного бюджету, запроваджено напрямки використання коштів фонду розвитку виробництва, в тому числі, що перебувають на вкладних (депозитних) рахунках підприємства, а також доходів, отриманих як відсотки з цих депозитів, змінені джерела коштів на виплату матеріальної винагороди керівнику та запроваджені нові умови вчинення підприємством ряду правочинів та договорів (за погодженням з органом управління).

Відповідно до вимог п. 6 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці.

ОСОБА_6 положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «»Про практику розгляду судами трудових спорів» припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обгрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Відмова працівника укласти контракт може бути підставою для

припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП у тому разі, коли

відповідно до законодавства така форма трудового договору для

даного працівника була обов'язкова.

У тих випадках, коли підстави для зміни зазначених умов були,

але працівник, який відмовився від продовження роботи, не був

попереджений за 2 місяці про їх зміну або звільнений до закінчення

цього строку після попередження, суд відповідно змінює дату

звільнення.

Оскільки попередження ОСОБА_3 відбулося 09.12.2016 року, оплата праці керівника комунального підприємства (оклад) в даному випадку залишився незмінною, діяльність підприємства має на меті отримання прибутку засновнику цього підприємства, а підвищення мотивації керівника до більш прибуткової роботи підприємства не є зміною в організації виробництва і праці.

Разом з тим, начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України, в звязку з порушеннями фінансової і трудової дисципліни.

ОСОБА_6 перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31.10.2017 року встановлено, що працівники підприємства, а саме ОСОБА_10 - головний інженер і ОСОБА_7 - начальник технічного відділу зареєстровані як фізичні особи-підприємці та здійснюють підприємницьку діяльність, яка співпадає з основною діяльністю підприємства. У зазначених осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу, тобто заробітна плата має нараховуватися не більше чотирьох годин за один робочий день. Однак, у порушення вказаної норми, оплата праці вищезазначеним працівникам здійснювалась за восьмигодинний робочий день, що призвело до незаконної надлишкової виплати заробітної плати на загальну суму 72 тис. Фактично, ОСОБА_7, працюючи на посаді начальника технічного відділу комунального підприємства «Чернігівське МБТІ» під керівництвом своєї дружини, перебуваючи у статусі фізичної особи-підприємця, одночасно, всупереч вимог чинного законодавства, здійснював підприємницьку діяльність, яка збігається з видами діяльності комунального підприємства та його ж посадовими обов'язками, та ще й отримував заробітну плату на підприємстві як за основним місцем роботи. Вказане стосується і іншого працівника підприємства - головного інженера ОСОБА_10

Актом перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівське МБТІ від 31.10.2017 року підтверджується факт відображення в первинному бухгалтерському обліку неправдивих відомостей щодо відряджень техніка з інвентаризації нерухомого майна 2-ї категорії КП «Чернігівське МБТІ» ОСОБА_11 до м. Мена та м. Сновськ, чим завдано збитків підприємству на 1,2 тис.грн.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2018 року ОСОБА_11 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК Українита остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до п.7.6. Статуту комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» начальник підприємства несе відповідальність за стан та діяльність підприємства, за організацію податкового, бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх видів господарських операцій. Начальник підприємства несе персональну відповідальність за дотримання порядку ведення і достовірність бухгалтерського та оперативного су, податкової, фінансової і статистичної звітності (п.6.4 Статуту).

Про вищезазначені порушення фінансової та трудової дисципліни, допущені ОСОБА_3, Чернігівській обласній раді стало відомо з листа Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 14.11.2017 №01-1060, що і стало підставою прийняття рішення про звільнення.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

При звільненні за підставами, передбаченими контрактом, посилання слід робити на п. 8 ст. 36 КЗпП, а у формулюванні звільнення зазначати і дану у цьому пункті і передбачену контрактом.

Пунктом 13 Постанови визначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Враховуючи, що підставами для звільнення начальника КП «Чернігівське МБТІ» ОСОБА_3 було виключно ОСОБА_6 перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 31 жовтня 2017 року, зокрема через систематичне невиконання без поважних причин обовязків, передбачених контрактом та Статутом підприємства (не забезпечується прибуткова, стабільна, ефективна, рентабельна робота підприємства, не приділяється належної уваги матеріально-технічному розвитку підприємства); порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства (незаконні надлишкові виплати сумісникам, незаконне використання коштів фонду розвитку виробництва підприємства, проте як встановлено судом, працівники ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були оформлені на підприємство на відповідні посади з повною зайнятістю і комунальне підприємство є основним місцем роботи вказаних осіб, що підтверджується записами в трудових книжках та табелями обліку робочого часу, а показники фінансових планів за період 2014 року по перше півріччя 2017 року, що заплановані та затверджені Органом управління були виконані, збитковість підприємства відсутня. Вищевказані доводи позивача та його представника, відповідачем та третьою особою не заперечуються, в звязку з чим суд вважає, що такі відповідають дійсності.

При цьому, матеріали цивільної справи не містять жодного доказу, який свідчить про проведення у вказаний період часу власником комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» будь-яких дій направлених на встановлення причин порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та відшкодування збитків в разі їх заподіяння.

Доказів, які вказуються на нецільове використання коштів комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», його начальником ОСОБА_3 та здійснення витрат, зазначених у ОСОБА_6 перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства від 31 жовтня 2017 року не у відповідності до Статуту, матеріали цивільної справи також не містять.

Разом з тим, доказів визнання комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» збитковим, чи порушенням фінансової дисципліни, притягнення начальника вказаного підприємства ОСОБА_3 до відповідальності станом на день видачі рішення №62-11/VІІ 7 грудня 2017 року, матеріали цивільної справи не містять, в звязку з чим підстави для звільнення останньої з займаної посади на підставі п.8 статті 36 КЗпП України без визначення вимог Контракту від 19 червня 2013 року були відсутні.

Одночасно представник відповідача в судовому засіданні вказав, що конфлікт інтересів не було усунуто, позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, ведуть спільне господарство, виховують спільну дитину, пов'язані спільним побутом, тому вказане стало підставою для звільнення позивача на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України.

Нормою частини 1 пункту 9 ст. 36 КЗпП України, визначено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

ОСОБА_6 свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.10.2013 року, шлюб ОСОБА_3 розірвано з ОСОБА_7 (а.с. 43).

ОСОБА_6 відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_7Г зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 135-137).

Відповідно до наданої декларації ОСОБА_3 за 2016 рік до членів її сімї входить син ОСОБА_12. Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зазначає в спільній власності 50% належить ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - 50%., проте вказана інформація не свідчить про спільність проживання позивача разом з ОСОБА_7 однією сімєю за адресою: АДРЕСА_2.

Копії наказів про відпустки від 13.03.2017 №17-вп, від 14.03.2017 № 18-вп, від 10.08.2017 № 44-вп, від 11.08.2017 № 45-вп, свідчать про те, що позивач та ОСОБА_7 в один період часу перебували у відпустках, проте також не свідчать спільність сімейних взаємовідносин.

Частиною 3 статті 184 КЗпП України визначено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору.

ОСОБА_6 з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що одинокою матір'ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

ОСОБА_6 свідоцтва про народження ОСОБА_12, 05.10.2015 року (а.с. 44) батьками записані ОСОБА_7, ОСОБА_3.

ОСОБА_6 вимог ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції» переведення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи на іншу посаду у звязку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації у разі, якщо конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу та за наявності вакантної посади, яка за своїми характеристиками відповідає особистим та професійним якостям особи.

Переведення на іншу посаду може здійснюватися лише за згодою особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи.

Звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи з займаної посади у звязку з наявністю конфлікту інтересів здійснюється у разі, якщо реальний чи потенційний конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, в тому числі через відсутність її згоди на переведення або на позбавлення приватного інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справі, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

ОСОБА_6 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

ОСОБА_6 ч.3 ст.81 ЦПК України, у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у звязку з повідомленням ним або членом його сімї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обовязок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оскільки, рішенням Чернігівської обласної ради від 28 березня 2014 року 19 сесії шостого скликання «Про розгляд подання прокурора Чернігівської області від 16 січня 2014 року про усунення порушень антикорупційного законодавства» вже вирішувалося питання щодо звільнення ОСОБА_3 за порушення антикорупційного законодавства та останню було попереджено про недопущення в подальшому порушень чинного законодавства України, відсутність конфлікту інтересів на підприємстві на час розгляду подання прокурора та недоведеності наявності конфлікту інтересів на час звільнення ОСОБА_3, які викладені лише в доповідній записці начальника управління до проекту рішення (а.с. 21-23). Одночасно матеріали справи не містять беззаперечних доказів особистого збагачення ОСОБА_3 з використанням службового становища, що стало підставою звільнення останньої на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням Чернігівської обласної ради (дванадцятої сесії сьомого скликання) №83-12/VІІ від 28.03.2018 року «Про внесення змін до рішень обласної ради», прийнято у звязку з поданням необєктивної інформації на пленарне засідання обласної ради, яке відбулося 20 липня 2016 року (пята сесія сьомого скликання), про ділові та професійні якості громадянки ОСОБА_3, на той час начальника комунального підприємств «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, приховування фактів, що мали істотне значення для прийняття обєктивного рішення про продовження з нею трудового контракту, з метою забезпечення інтересів зазначеного підприємства, керуючись пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласна рада вирішила внести зміни до рішення обласної ради від 20 липня 2016 року №48-5/VІІ «Про продовження дії контракту з начальником комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради ОСОБА_3В.», а саме у пункті 1 рішення слова «по 18 червня 2021 року» замінити на слова «по 7 грудня 2017 року». Пунктом 2 вказаного рішення прийнято внести зміни до рішення обласної ради від 7 грудня 2017 року №62-11/7 «Про звільнення ОСОБА_3В.», а саме: у пункті 1 рішення після слів «істотних умов праці» доповнити словами «закінчення строкового трудового договору (контракту)», після слів «відповідно до пунктів» доповнити цифрою «2» (а.с. 31 т. 2).

Вказане рішення було прийнято відносно ОСОБА_3 після її звільнення та без повідомлення останньої про його прийняття.

Відповідно до положень ст. 4 Конвенції Міжнародної Організації Праці № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року», ратифікованої Україною 04 лютого 1994 року, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаних із здібностями чи поведінкою працівника або викликаних виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Враховуючи, що припинення дії трудового договору є однією з форм втручання в приватне життя особи (ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод), зясовуючи обставини наявності чи відсутності порушень позивачем умов контракту, які стали підставою для його дострокового припинення, суд також приходить до висновку про непропорційність застосованого заходу у вигляді дострокового припинення дії контракту, в звязку з чим був порушений баланс прав і інтересів сторін.

Таким чином, суд вважає визнати незаконним та скасувати рішення Чернігівської обласної ради № 62-11/VII від 07 грудня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради. Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 7 грудня 2017 року.

Стосовно моральної шкоди, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення у нього необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя; існування причинного звязку між двома попередніми умовами.

ОСОБА_6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров»я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Враховуючи що вина відповідача доведена, щодо порушення прав позивача в сфері трудових відносин, тому суд приходить до висновку про стягнення з Чернігівської обласної ради на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 00 коп.

Разом з тим, в задоволенні вимоги позивача в частині стягнення з Чернігівської обласної ради на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу на дату ухвалення судового рішення необхідно відмовити, оскільки заробітна плату позивачу виплачувалася за місцем її роботи комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно п.2 п.4 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Суд вважає необхідним допустити негайне виконання в частині поновлення позивача на роботі на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача у повернення сплачених судових витрат слід стягнути 1280 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до Чернігівської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Чернігівської обласної ради № 62-11/VII від 07 грудня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 7 грудня 2017 року.

Стягнути з Чернігівської обласної ради (місце знаходження: пр. Миру, буд. 43, м. Чернігів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25618741) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. м. Чернігів, реєстраційний номер облікової картки платника податків 4) у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чернігівської обласної ради (місце знаходження: пр. Миру, буд. 43, м. Чернігів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25618741) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. м. Чернігів, реєстраційний номер облікової картки платника податків 4) 1280 грн. 00 коп. у повернення сплачених судових витрат.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 07.05.2019.

Суддя Л.В. Карапута