Провадження № 2/127/5524/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Казеко О.І., представника відповідача - адвоката Панчук І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та відповідно до уточнених позовних вимог просив встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 11,3 кв.м, що позначена на плані цифрою 4 з лоджією загальною площею 1,4 кв.м; ОСОБА_2 користується кімнатами в даній квартирі, а саме: кімнатою загальною площею 17,3 кв.м, що позначена на плані цифрою 3 з балконом загальною площею 0,9 кв.м, та кімнатою загальною площею 7,4 кв.м, що позначена на плані цифрою 5; місця загального користування, а саме: коридор, кухня, санвузол, ванна залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення порядку користування квартирою необхідне для реалізації його законного права користування житловим приміщенням як власника 1/3 його частки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2019 року (протокольно, без винесення окремого процесуального документа) було витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для огляду у судовому засіданні інвентаризаційну справу на квартиру АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Казеко О.І. уточнені позовні вимоги (а.с. 83) підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Панчук І.О. у судовому засіданні заперечували у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов від 10.04.2019 року (а.с. 58-60), та просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 49400, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.1995 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 27.04.1995 року № 252, та Договором дарування частини квартири від 25.12.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В. за реєстровим № 5-3677 (а.с.63-64), квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачеві ОСОБА_1 (1/3 частка) та ОСОБА_2 (2/3 часток).

Як вбачається з технічного паспорту (а.с. 65), квартира АДРЕСА_1 складається з: 3-х кімнат житловою площею 36,0 кв.м, у тому числі: 1-а кімната - 17,3 кв.м, 2-а кімната - 11,3 кв.м, 3-я кімната - 7,4 кв.м, кухні - 7,4 кв.м, ванної кімнати - 2,8 кв.м, вбиральні (поєднаної) - 1,4 кв.м, коридору - 5,5 кв.м, коридору - 4,0 кв.м; квартира обладнана лоджією - 1,4 кв.м та балконом - 0,9 кв.м; загальна площа квартири - 59,4 кв.м

Відповідно до довідки ОСББ «Хлібна-23» від 15.03.2019 року № 236, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.66).

Як вбачається з Акту про тимчасове перебування від 01.03.2019 року, на момент обстеження у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації перебував ОСОБА_5 (а.с. 67).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою (підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 вересня 2001 року, а.с. 68), їй встановлено діагноз - епілептична хвороба (а.с. 69).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується повторним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.05.2016 року (а.с. 7).

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

При цьому, відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Українській РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки сторони у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири), то такий порядок встановляється судом.

Суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 не є подружжям з відповідачем ОСОБА_2 (шлюб між ними розірвано); позивач є єдиною особою чоловічої статі, яка постійно проживає у спірній квартирі ( ОСОБА_5 , який періодично проживає у квартирі, не є влаником спірного житла, а також не набув права користування житлом, не зареєстрований у ньому); ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є особами однієї статі, тому їх розміщення у двох кімнатах більшого розміру є можливим, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_4 , якій встановлено діагноз - епілептична хвороба.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що приватизацію спірної квартири було проведено незаконно, то суд оцінює його критично, оскільки Свідоцтво про право власності на житло від 27.04.1995 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 27.04.1995 року № 252, є чинним, у судовому порядку не оспорювалося.

Також суд бере до уваги, що між власниками та мешканцями спірної квартири склалися неприязні відносини (мають місце звернення до правоохоронних органів як від позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 ), що додатково свідчить про необхідність визначення порядку користування спірною квартирою.

З огляду на викладене вище, враховуючи технічні характеристики житлового приміщення та положення чинного законодавства, суд вважає за доцільне та справедливе встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити ОСОБА_1 у користування кімнату 5, площею 7,4 кв. м; виділити ОСОБА_2 у користування кімнату 3, площею 17,3 кв. м з балконом, кімнату 4, площею 11,3 кв.м з балконом; кухню 2, площею 7,4 кв.м, вбиральню 8, площею 1,4 кв.м, ванну кімнату 7, площею 2,8 кв.м, коридор 1, площею, 5,5 кв.м, коридор 6, площею, 4,0 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, рішення про встановлення порядку користування житлом, яке набуло законної сили, є підставою для відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг.

Керуючись ст. 13, 81, 247, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 358 ЦК України, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постновою Ради Міністрів Українській РСР і Української Респуьліканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити ОСОБА_1 у користування кімнату 5, площею 7,4 кв. м;

- виділити ОСОБА_2 у користування кімнату 3, площею 17,3 кв. м з балконом, кімнату 4, площею 11,3 кв.м з балконом;

- кухню 2, площею 7,4 кв.м, вбиральню 8, площею 1,4 кв.м, ванну кімнату 7, площею 2,8 кв.м, коридор 1, площею, 5,5 кв.м, коридор 6, площею, 4,0 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )

Повне рішення суду складене 08.07.2019 року.

СУДДЯ