Справа № 456/4339/18
Провадження № 2/456/445/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач батьківський обовязок не виконує, вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає. Вона не може сама забезпечити потреби дітей, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак в судовому засіданні 16.01.2019 позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин та без повідомлення причин неявки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 288793 від 18.10.2013 /а.с. 2/.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-СГ № 389188 від 10.12.2013), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-СГ № 528773 від 24.04.2017) /а.с. 5-6/.

Діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: с. Угерсько, Стрийський район, Львівська область, що стверджується довідкою виконавчого комітету Угерської сільської ради Стрийського району Львівської області №744 від 30.10.2018 /а.с. 8/.

Поясненнями позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні зясовано, що діти знаходяться на повному її утриманні, сама вона не взмозі повністю забезпечити сімю та потреби дітей, оскільки не працює, так як здійснює догляд за сином до досягнення ним трьохрічного віку. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, так як інших утриманців він не має, а його стан здоровя дозволяє йому працювати та надавати їм матеріальну допомогу. Вважає, що на утримання дітей слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. на кожну дитину, так як відповідач не має постійного заробітку.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи даний спір, суд враховує часткове визнання позову відповідачем та виходить з положень ст. 182 СК України.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Стрийському відділі обслуговування громадян та отримує пенсію по втраті годувальника, загальна сума якої за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року становить 10097,09 грн., що підтверджується довідкою Стрийського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 6246 від 01.04.2019 /а.с. 35/.

Відповідно до посвідчення серії ААБ №139455 ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства ІІІ групи /а.с. 7/.

Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення № 07-585 від 02.04.2019 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Стрийському РУСЗН і отримує державну соціальну допомогу для осіб з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, загальний розмір якої за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року складає 8892,00 грн. /а.с. 36/

Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення № 07-584 від 02.04.2019 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Стрийському РУСЗН і отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини, загальний розмір якої за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року становить 5160,00 грн. /а.с. 37/

Діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні, відповідач дітьми не цікавиться, коштів на їх утримання не надає, хоча в силу закону зобовязаний це робити.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, доказів того, що відповідач несе витрати на утримання інших непрацездатних осіб судом не здобуто, як і доказів того, що відповідач за станом свого здоровя неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Таким чином, в позивачки були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що обовязком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, які мають істотне значення.

Враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище дітей, на утримання яких підлягають стягненню аліменти, їх стан здоровя, стан здоровя платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, на які покликаються сторони, суд приходить до висновку, що з врахуванням обставин справи, доходів позивачки, фактичних доходів та можливостей відповідача, з нього на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід стягувати аліменти в розмірі 1250 грн. на кожну дитину щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, потребам дітей і можливостям платника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей 01.11.2018, стягнення слід проводити саме з цієї дати.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (82423, Львівська область, Стрийський район, с. Пятничани; паспорт КС № 684739, виданий Стрийським РВ ГУМВС України у Львівській області 05.02.2009; ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (82424, Львівська область, Стрийський район, вул. Л.Українки, 2а/2; паспорт КС № 995813, виданий Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області 06.12.2013; ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15 п.п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Повний текст рішення складений судом 15.04.2019.

Суддя Л.В.Гула