ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом щодо стягнення з відповідача на користь позивача: в якості відшкодування матеріальної шкоди 103 126, 39 грн.; моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30.12.2016 в м. Фастові на пл.. Соборній сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1. Даний факт підтверджується постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області, відповідно до якої винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_2, водія автомобіля НОМЕР_2. Оскільки відповідальність відповідача згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1467783 застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», то страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 2476,27 грн. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля НОМЕР_1 становить суму 3 942,50 грн. При цьому, позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування лише в сумі 2 476,27 грн., а відповідачем будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу, а отже невідшкодованою залишилась сума вказаної матеріальної шкоди в розмірі 1 466,23 грн. Крім того, внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, належний позивачу автомобіль втратив товарну вартість. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092. Величина ВТВ, яку визначено на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку КТЗ №22 від 29.07.2017 року становить 101 660,16 грн. Отже, разом розмір заподіяного позивачу матеріального збитку становить - 103 126, 39 грн. Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату здійснення авто товарознавчого дослідження в сумі 1 500 грн. Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінив в розмірі 15 000 гривень та просив стягнути з відповідача.

03.11.2017 суддею Чернишовою Є.Ю. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07.12.2017 у справі призначено автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 11.06.2018 суддею Чернишовою Є.Ю. поновлено провадження у справі в звязку з неможливістю проведення експертизи.

Ухвалою від 11.07.2018 по справі призначена авто товарознавча експертиза та провадження по справі зупинено.

22.10.2018 суддею Ковалевською Л.М. дану цивільну справу прийнято до свого провадження та поновлено провадження, відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, 19 жовтня 2018 року, у звязку із закінченням пятирічного терміну повноважень судді Чернишової Є.Ю.

Ухвалою від 13.11.2018 по справі призначена авто товарознавча експертиза та провадження по справі зупинено.

Ухвалою судді від 04.02.2019 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, просив позов задовольнити.

Відповідач визнав позов частково, вважає обґрунтованим та повним висновок державного експерта, відповідно до якого розмір спричинених збитків становить - 26 560 гривень, позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди не визнав.

Представник третьої особи- ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до суду не з»явився, про причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП, обставини що якої встановлені згідно з постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року а.с.10), яка відбулася 30.12.2016 близько 23 год 45 хвл. в м. Фастові, пл.. Соборна та сталася з вини відповідача ОСОБА_2 - водія автомобіля НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження автомобіль НОМЕР_4, яким керував позивач, та який належить позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ (а.с.9).

Відповідальність відповідача, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1467783, застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», тому страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 2476,27 грн.

При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля НОМЕР_4 становить суму 3 942,50 грн., що підтверджується даними Висновку про визначення вартості матеріального збитку КТЗ (а.с.14-17).

Відповідно до розяснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За клопотанням відповідача було призначено судову автотехнічну експертизу і згідно висновкувід 25.01.2019, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки КІА модель «SPORTAGE н.з. АІ1999ЕТ, внаслідок ДТП, яке мало місце 20 грудня 2016 року у м. Фастові по вул. Соборній, станом на момент ДТП може становити 26 554, 60 грн.(а.с.177-192).

Так, допитаний в судовому засіданні в режимі відео конференції експерт ОСОБА_3 пояснив, що при проведенні призначеної судом експертизи, він керувався безпосередньо Методикою №142/5/2092 у редакції наказу Мінюста України, Фонду Державного майна України від 24.07.2009 № 13355/1159 і відповідно до п. 8.6.3 Методики втрата товарної цінності автомобіля марки КІА модель «SPORTAGE н.з. АІ1999ЕТ, внаслідок ДТП, дорівнює 13 277,30 гривень, а матеріальний збиток складає 26 554, 60 гривень. На транспортному засобі були пошкоджені лише двері.

Відповідно до ст.. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд, звертає також увагу, що позивачем в обґрунтування позовних вимог та ціни позову, покладений звіт -висновок про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ станом на 29.07.2017року, що виготовлений експертом оцінювачем ОСОБА_4

Так, у Звіті вартість ремонтно-відновлювальних робіт розрахована на підставі цін, викладених в рекламному проспекті невідомого ремонтного підприємства, без урахування положень про те, що ціни повинні бути на ремонт саме аналогічного транспортного засобу.

Крім того, відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. У Звіті про визначення вартості матеріального збитку КТЗ від 29.07.2017 року неправильно розрахована вартість втрати товарної вартості автомобіля КІА SPORTAGE УНІВАЕРСАЛ-В в сумі 101 660,16 грн., оскільки порядок розрахунку не відповідає Методиці.

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з рикновою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики і передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Таким чином, із змісту Методики вбачається, що позивач повинен був здійснити ремонт пошкодженого автомобіля і лише після цього можливо було б розрахувати втрату товарної вартості. До речі, такий висновок суду, фактично підтверджується змістом висновку експерта ОСОБА_3.

Також, варто звернути увагу, що у Звіті втрата товарної вартості визначена не по формулі, яка передбачена методикою, а являє собою різницю між невірно розрахованою ринковою вартістю та вартістю автомобіля згідно договору купівлі-продажу і 11 вересня 2016 року. Тому, надаючи оцінку та порівнюючи Звіт оцінювача ОСОБА_4 та Висновок експерта ОСОБА_3 між собою, суд дійшов висновку, що в силу приписів ч.2 ст. 76 ЦПК України саме висновок експерта, а не Звіт є належним та допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд враховує дані, зазначені у Висновку судової авто-технічної експертизи від 25.01.2019, відповідно до якої матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки КІА модель «SPORTAGE н.з. АІ1999ЕТ, внаслідок ДТП, яке мало місце 20 грудня 2016 року у м. Фастові по вул. Соборній, станом на момент ДТП може становити 26 554, 60 гривень та вважає, що з відповідача, як винної особи в ДТП на користь позивача слід стягнути саме цю суму завданих майнових збитків. Належних та допустимих доказів щодо спростування даного розміру збитків суду не надано.

Крім того, на думку суду, позивач дійсно зазнав моральної шкоди, оскільки він перебував у пригніченому стані в результаті завданих йому, внаслідок вказаної ДТП, збитків, що підтверджується наданим медичним документом -листом головного лікаря КЗ Фастівської міської ради «Фастівська міська лікарня» №831 від 26.09.2017 ОСОБА_5 про те, що зафіксовано звернення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до лікаря-невропатолога 11.01.2017, діагноз: ВСД по змішаному типу та 04.01.2017, діагноз: ситуаційна реакція на стрес. ВДС по змішаному типу (а.с.13).

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір завданої моральної шкоди не є в повному обсязі обґрунтованим, а тому в цій частині позов теж підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 5 000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити у зв»язку з їх недоведеністю.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача підлягає стягненню понесені витрати позивачем по оплаті судового збору у розмірі 300 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-268, 270 ЦПК України, ст. 1166, 1167ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 26 554,60 (двадцять шість тисяч п»ятьсот п»ятдесят чотири гривні 60 копійок.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000 (п»ять тисяч гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судовий збір в сумі 300 (триста гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.05.2019 року.

Суддя Л.М.Ковалевська