Справа №266/664/19
Провадження№ 2/266/455/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2, місце проживання якого за адресом:87548, м. Маріуполь, пр.. Будівельників, б. 105 кв. 63 до ОСОБА_3 останнє відоме місце проживання якої за адресом: 87534, м. Маріуполь, пр.. Будівельників, б. 21/21 кв. 129 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, третя особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора, місце знаходження якої за адресом: 87525, м. Маріуполь, пр.. Будівельників, б. 75, -

В С Т А Н О В И В:

У Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №2-320 від 12.08.2013 р., третя особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора.

19.02.2019 р. на адресу суду надійшла відповідь з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб, щодо місця проживання відповідача, згідно до якої ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою пр.. Будівельників, б. 21/21 кв. 129 до 04.12.2018 р., станом на теперішній час інформація про реєстрацію в м. Маріуполі відсутня.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху з огляду про таке.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не надано доказів на підтвердження того, що на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину №2-320 від 12.08.2013 р. ( належним чином засвідчену копію), подані до позову копії документів у якості доказів не засвідчені належним чином, не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, позовна заява викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

Згідно ч.2, 4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Або відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначити про неможливість подання певного доказу разом із позовною заявою.

Проте позивач не надав доказу на підтвердження обставин про які посилався в позовній заяві, що на імя відповідача видано свідоцтво про право на спадщину №2-320 від 12.08.2013 р. ( належним чином засвідчену копію) і не зазначив у позовній заяві про неможливість подання вищезазначеного певного доказу (копії свідоцтва) разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте всупереч вимогам ст.95 ЦПК України позивачем до позовної заяви у якості доказів подані копії документів, які не засвідчені належним чином.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме подання позовної заяви викладеною українською мовою в тому числі до кількості сторін та інших учасників провадження, надання доказів на підтвердження обставин видачі на імя ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину №2-320 від 12.08.2013 р. ( належним чином засвідчену копію) або зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із зазначенням причини, з яких доказ не може бути подано, засвідчити належним чином подані до позовної заяви копії документів в тому числі до кількості сторін та інших учасників провадження, зазначити підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного і керуючись 175, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, третя особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шишилін О. Г.