ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4453/19 Справа № 206/258/19 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки її представником не зазначено доказів на підтвердження зазначених у позові обставин, а саме: тимчасового проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, а також, не зазначено обставин хто на день звернення до суду є власником спірної квартири. Крім того, суддею вказано, на підтвердження наявності повноважень діяти від імені ОСОБА_1, представником, як адвокатом, було надано копію довіреності, підписаної позивачкою на підставі укладеного усного договору. В той же час, сама по собі довіреність, долучена до позовної заяви, не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_3 як адвоката, за даним позовом, оскільки така довіреність не містить інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину/фізичній особі, окрім того, довіреність видана на підставі усного договору, тоді як представництво адвокатом здійснюється виключно на підставі письмового договору. До того ж, позивачкою не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачеві.

Ухвала мотивована тим, що в зв'язку із неповним виконанням позивачем зазначеної ухвали про залишення його позову без руху, позовна заява підлягає поверненню. При цьому, судом вказано, що 31.01.2019 адвокатом ОСОБА_3 було подано заяву про усунення недоліків, за змістом якої було зазначено про наявність у позивача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; зазначено адресу проживання відповідача на теперішній час; зазначено про те, що позивач зверталась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті її матері, а також те, що на день звернення до суду власником спірної квартири є позивач в 1/2 частині, в іншій частині власником була її мати, яка померла 12.06.2018, долучено докази сплати судового збору. Однак, щодо зазначення доказів, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини, а саме: тимчасового проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 в заяві про усунення недоліків вказано не було. Крім того, суд вказав, що на підтвердження наявності повноважень діяти від імені позивача ОСОБА_1, представником, як адвокатом, було надано копію договору про надання правової допомоги від 17.01.2019 року, тоді як позов було підписано в 2018 році.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у встановлений судом строк позивачем було усунуто всі зазначені в ухвалі про залишення позову без руху недоліки. При цьому, апелянт зазначає, що законодавством України не передбачено, що в довіреності, виданій на ім'я фізичної особи/адвоката обов'язково має зазначатися про те, що такий представник є, саме адвокатом.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки її представником не зазначено доказів на підтвердження зазначених у позові обставин, а саме: тимчасового проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, а також, не зазначено обставин хто на день звернення до суду є власником спірної квартири. Крім того, суддею вказано, на підтвердження наявності повноважень діяти від імені ОСОБА_1, представником, як адвокатом, було надано копію довіреності, підписаної позивачкою на підставі укладеного усного договору. В той же час, сама по собі довіреність, долучена до позовної заяви, не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_3 як адвоката, за даним позовом, оскільки така довіреність не містить інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину/фізичній особі, окрім того, довіреність видана на підставі усного договору, тоді як представництво адвокатом здійснюється виключно на підставі письмового договору. До того ж, позивачкою не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, ЦПК України встановлює обовязок позивача зазначити у позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а на суд обовязок перевірити наявність такого посилання у позовній заяві, однак, не надає суду право на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо доведеності, обґрунтованості чи повноти викладених позивачем обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Зобовязуючи позивача надати докази на підтвердження позовних вимог, суддя першої інстанції порушив вимоги ст. 13 ЦПК України, якою передбачено вільний вибір позивачем способу захисту та доказів, якими останній буде підтверджувати свої позовні вимоги.

Крім того, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що надана до позову довіреність не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_3 за даним позовом, оскільки чинним законодавством не передбачено, що в довіреності, виданій на ім'я фізичної особи обов'язково має зазначатися про те, що такий представник є, саме адвокатом. За вказаною довіреністю позивачка уповноважила ОСОБА_3, окрім іншого, представляти її інтереси у всіх судах та з усіма правами, що надані законом стороні по справі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка на власний розсуд визначилася із змістом позовних вимог, усунула усі недоліки, які були вказані в ухвалі судді, а тому суд першої інстанції, без урахування вищевикладених норм процесуального законодавства України, передчасно вдався до оцінки заявлених позовних вимог до відкриття провадження у справі та безпідставно вдався до оцінки наданої довіреності.

Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і далі кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала , як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_4