Справа № 316/2195/18
Провадження № 2/316/265/19
"24" квітня 2019 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді: Бульба О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черкашиної О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у яком зазначив, що на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.02.2017 року у справі № 316/1555/16 (провадження №2/316/93/17) з нього стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини усіх видів його доходу щомісячно. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2017 року у справі №316/1555/16 (провадження №22-ц/778/1877/17) вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2, аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу.
Просить: зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини щомісячно до 1/6 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку; припинити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною трьох років.
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.12.2018 року відкрите загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 38).
Ухвалою суду від 18.02.2019 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду (а.с. 49).
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.
В судове засідання сторони не з'явилися.
Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 58).
Відповідач ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим конвертом з відповідною відміткою (а.с. 42, 53, 57), заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надсилала.
Третя особа ОСОБА_3 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 47).
Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про слухання справи та не з'явилася в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надала, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши надані останнім докази, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
11.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, актовий запис № 239, що підтверджується свідоцтвом, виданим повторно Енергодарським МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області (а.с. 8).
Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.02.2017 року з ОСОБА_1 були стягнуті на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини усіх видів його доходу щомісячно (а.с. 10-14).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.06.2017 року вищевказане рішення скасовано в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2, аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (а.с. 15-16).

30.06.2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Енергодарським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (а.с. 17).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються, є таким, що призводить до скрутного матеріального становища.

Згідно довідки про доходи № 187 від 27.11.2018 року, ОСОБА_1 отримав зарплату, без урахування аліментів, за період з лютого 2018 року по жовтень 2018 у розмірі 95210,56 грн., з яких було сплачено податків- 17178,90 грн., аліментів- 53065,91 грн. (а.с. 22). Згідно листа Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 29.11.2018 року № 19072 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 7161,90 грн. (а.с. 29). Крім того на його утриманні знаходиться дружина та її дочка від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21). На момент звернення з позову до суду ОСОБА_3 згідно виписки ДЗ «СМСЧ №1» № 169 від 30.10.2018 року з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 235 перебувала на медичному обліку по вагітності (а.с. 20). Згідно довідки про доходи, ОСОБА_3 за останні місяці не отримує заробітну плату (а.с. 27-28). Оскільки з родинного бюджету витрачаються значні кошти, більш ніж отриманий дохід, в рахунок аліментів, ОСОБА_7 та його дружина вимушені брати кредити. Згідно відповідних довідок банківських установ про заборгованість, ОСОБА_3 має заборгованість по кредитам в сумі 5225,53грн. та 2957,00грн. (а.с. 24), ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 8587,85 грн. (а.с. 23).

Також позивач зазначає, що несе витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг, електроенергії та водо-, теплопостачання, обслуговування будинку на загальну суму більш ніж 1000,00 грн., та як доказ даних доводі додав до матеріалів позову відповідні розрахунки та платіжні доручення (а.с. 30-33).

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у ОСОБА_1, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, підлягають задоволенню.

Однак суд критично відноситься до наданих ОСОБА_1 розрахунків за комунальні послуги та платіжних доручень про їх оплату, як на підставу зміни (погіршення) матеріального стану, оскільки, вони не можуть бути взяті до уваги як підстава зменшення розміру аліментів. Крім того, платником в зазначених квитанціях є ОСОБА_8, ОСОБА_9, а не особисто позивач.

Щодо позовних вимог в частині припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною трьох років, позивач посилається на ст. 75 СК України, яка передбачає випадки, коли право на аліменти не виникає, а саме на ч. 5 цієї статті, зазначаючи, що відповідач зневажливо ставилася до сімейних обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, у відповідності до ст. 85 СК України це право припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Крім того, варто звернути увагу на ч.ч. 2, 3 ст. 91 СК України, за якими жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст. 84та ст.ст. 86,88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених п. 2 і 4 ст. 83, ст.ст. 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу оцінюється судом при призначенні аліментів на дружину за ч. 4 ст. 84 СК України. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального і (або) сімейного стану, на підставі ч. 3 ст. 80 СК України.

З огляду на викладене, оскільки позивач в обґрунтування своїх вимог в частині припинення стягнення аліментів посилається на обставини, не визначені ст. 85 СК України як підстави для припинення утримання, передбаченого ст. 84 СК України, то в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Суд також відхиляє позицію позивача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу відповідачеві, у зв'язку з необхідністю утримання своєї сім'ї та отримання ОСОБА_3 аліментів у розмірі, більшому ніж половина прожиткового мінімуму.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 77-80, 89, 141, 259, 215, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.02.2017 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідною віку, до 1/6 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити в частині задоволення позовних вимог про припинення стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх його видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку.

Відкликати з розрахункового відділу ДТЕК «Запорізька ТЕС» через Енергодарський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізької області виконавчий лист № 316/1555/16, виданий Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідною віку, починаючи з дня звернення до суду, та до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. М. Бульба