Справа № 442/952/18 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/27/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Львів

Справа № 442/952/18

Провадження № 22ц/811/27/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргуОСОБА_3

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 9 листопада 2018 року (суддя Кучаковський Ю.С.)

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства (КП) «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради про захист прав споживачів,-

встановив:

12 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради про визнання дій незаконними щодо нарахування йому (позивачу) вартості послуг з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 за нормами споживання із вересня 2014 року; зобов'язання відповідача вчинити дії щодо взяття на абонентський облік та здійснення перерахунку заборгованості по об'єкту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, по особовому рахунку НОМЕР_1 з врахуванням показника засобу обліку води КВ-15; стягнути з відповідача на його користь 20 000 грн. заподіяної моральної шкоди. Просить покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 14 вересня 2006 року. Вказує, що 12 червня 2014 року працівниками КП «Дрогобичводоканал» проведено перевірку. На підставі цієї перевірки складено акт обстеження водопровідної та каналізаційної мережі № ВТ-049. В акті було зазначено, що пломби водоканалу збережені. Під час перевірки виявлено, що водомір КВ 1,5, заводський номер № 570733 встановлений в неправильному напрямку, відповідно даний водомір відмотує показники води. А також даний водомір обліковує тільки туалет (спуск бачка), а на подачу води в ванній, умивальнику (ванна), умивальник (кухня) не реагує. Даний водомір підлягає метрологічній повірці. З цього акту вбачається, що цей водомір опломбований Держстандартом 15 серпня 2006 року, присутня пломба водоканалу ПБ-10. Стверджує, що описане в акті свідчить про те, що ним не було здійснено втручання в водомір. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з заявами про опломбування крану вводу в зв'язку з тим, що він припиняє споживання води, проте відповідач цього не здійснив та продовжив нарахування відповідно до норм споживання. Вказує, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 серпня 2017 року зобов'язано КП «Дрогобичводоканал» здійснити повірку лічильника, проте цього не здійснено та не надано іншого лічильника з підмінного фонду і продовжено нарахування відповідно до норм споживання. Показник лічильника станом на 5 липня 2014 року був «704» і не змінився на 10 листопада 2017 року, що свідчить про те, що жодних послуг з водопостачання відповідач не надавав. Зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи, йому відмовлено в нарахуванні субсидій. Просить стягнути з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви. Вказує, що станом з 5 липня 2014 року по 10 листопада 2017 року жодних послуг з водопостачання відповідачем не надавалося. Зазначає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 20 000 грн. Стверджує, що є інвалідом ІІІ групи. Вказує, що йому відмовлено в наданні субсидій, що призвело до скрутного матеріального становища та постійного стресу.

15 лютого 2019 року КП «Дрогобичводаканал» подано відзив на апеляційну скаргу. Відповідач посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Зазначає, що 12 червня 2014 року працівниками водоканалу обстежено водопровідну та каналізаційну мережу про що складено акт № ВТ-049. Під час обстеження було встановлено, що водомір встановлено в неправильному напрямку, він відмотує показники води. Споживач використовує безоблікову воду. Даний водомір підлягає метрологічній повірці. 3 липня 2014 року відбулося засідання комісії КП «Дрогобичводоканал», на якому був присутній позивач, де йому було донараховано вартість використаної води в сумі 6 056, 59 грн. Надано місячний строк на здійснення проплати та метрологічної повірки засобів обліку води. Вказує, що позивача було повідомлено, що лічильник КВ 1,5 заводський номер 570733 визнаний не комерційним та знятий з обліку, а також попереджено, що у випадку непроведення метрологічної повірки засобу обліку води та ліквідації безоблікових вводів, нарахування буде проводитися згідно з нормою відповідно до кількості зареєстрованих осіб, а саме на 4 особи. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Дрогобичводоканал» 6 056, 59 грн. вартості недорахованої кількості води. Згідно з ч. 6 п. 14 договору від 14 вересня 2006 року та п. 9.6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у випадку втручання в роботу засобів обліку з моменту виявлення несанкціонованого втручання в роботу засобів обліку плата за послуги вноситься з моменту виявлення такого втручання. Вказує, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 серпня 2017 року встановлено, що ОСОБА_3 сам перекрив водопостачання та може його в будь-який момент відновити, а отже водопостачання не припинялося. Зазначає, що прийняття на абонентський облік засобу обліку води можливе після його метрологічної повірки та ліквідації безоблікових вводів води. Стверджує, що позивач має альтернативне джерело водопостачання - криницю. Заперечує щодо стягнення моральної шкоди, оскільки відповідачем така позивачу не завдана. Просить відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Правовідносини, в межах заявленого позову, регулюються положеннями житлово-комунального законодавства, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», положеннями «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а також положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року сторони уклали договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, відповідно до умов якого водоканал зобов'язався надавати споживачеві згідно графіку та відповідної якості послуги з постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст.ст. 67-68 ЖК Української РСР та ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» наймач або власник житла зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за надані комунальні послуги. Плата за надані комунальні послуги у вигляді питного водопостачання та водовідведення береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

При цьому, якщо в будинку споживача встановлений засіб обліку води, то сплата за спожиту воду справляється згідно з показниками таких засобів обліку, а у разі, якщо в будинку відсутні такі засоби обліку води, то відповідно до п.21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 , плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу.

Згідно із п. 10 договору від 14 вересня 2006 року за наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків виявлення несанкціонованого втручання в роботу засобів обліку, не забезпечення доступу для зняття контрольних показань засобів обліку, відмовлення пройти періодичну повірку засобів обліку.

12 червня 2014 року КП «Дрогобичводоканал» провело перевірку, на підставі якої складено акт обстеження водопровідної та каналізаційної мережі № ВТ-049. Під час перевірки виявлено, що водомір КВ 1,5, заводський номер № 570733, встановлений в неправильному напрямку та відмотує показник води. А також даний водомір обліковує тільки туалет (спуск бачка), а на подачу води в ванній, умивальнику (ванна), умивальник (кухня) не реагує. Водомір підлягає метрологічній повірці.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» спори з питань уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, розв'язуються в судовому порядку.

Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу того, хто має здійснювати повірку лічильника холодної води. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 серпня 2017 року зобов'язано КП «Дрогобичводоканал» провести повірку лічильника води марки КВ-1,5, заводський № 570733, як засобу обліку холодної води в житловому будинку АДРЕСА_1 а також його ремонт (за необхідності), у тому числі - його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, встановивши на час цієї повірки і ремонту інший засіб обліку холодної води за рахунок обмінного фонду квартирних засобів холодної води КП «Дрогобичводоканал».

Позивач 21 липня та 18 серпня 2014 року звертався до водоканалу з вимогами про запломбування крану вводу води в туалеті будинку в зв'язку з тим, що він припиняє споживання води з лінії КП «Дрогобичводоканал».

21 липня 2014 року відповідач надав відповідь, що позивачем не виконано рішення комісії щодо ліквідації безоблікових вводів та не здійснено оплату нарахованої санкції, а тому нарахування буде здійснюватися відповідно до норм споживання.

27 січня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про встановлення факту того, що лічильник неправильно встановлений та складення відповідного акту.

Пунктом 4.3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Відповідно до п. 4.5 Правил з'єднування системи водопостачання об'єкта, який підключений до системи централізованого питного водопостачання, з водопроводами, які підключені до власних джерел водопостачання можливе за погодженням із виробником.

Засувки, встановлені на лініях, що з'єднують зазначені водопроводи, не можуть розглядатися як роз'єднувачі, у зв'язку з чим між ними має бути наявний видимий розрив.

З'єднання таких водопроводів може здійснюватись у разі недостатньої потужності централізованого водопроводу з місцевих джерел за узгодженням з виробником і територіальними органами держсанепідемслужби та при встановленні засувок, опломбованих у закритому положенні виробником.

Лічильник був встановлений у 2006 році, його міжповірочний інтервал складає 4 роки. Тобто на момент складання акту ВТ-049 в 2014 році лічильник мав пройти повірку, яку не пройшов. Крім того, даний лічильник встановлений неправильно внаслідок чого він відмотує показники у зворотному напрямі.

Відповідно до роз»яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 3 грудня 2014 року, якщо строк державної повірки ЗВТ (лічильника) закінчився, такий прилад, як розрахунковий, застосовуватися не може і подальше нарахування абоненту оплати за послуги водопостачання за показаннями простроченого лічильника, у якого закінчився міжповірковий інтервал суперечить положенням ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п.п. 5.4.1, 5.4.2. ДСТУ 2708:2006 «Повірка засобів обліку вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Встановлено, що лічильник не пройшов повірку, всупереч п.п. 4.3, 4.5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Позивач самостійно підключив власне джерело водопостачання - криницю до системи централізованого питного водопостачання КП «Дрогобичводоканал» без отримання погодження відповідача та після надання вказівки усунути безобліковий ввід (криниці) не виконав її.

Позивач користувався послугами водовідведення відповідача, а його відмова стосувалася лише послуг водопостачання.

П. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте Правилами не передбачено можливості відмови від надання послуг холодного водопостачання. Відмови позивача від послуг водопостачання від 21 липня та 18 серпня 2014 року обґрунтовано залишені без задоволення відповідачем.

Позивачем не зазначено який засіб обліку води має бути взятий на облік.

Судом встановлено, що водомір КВ 1,5, заводський номер № 570733, не пройшов повірку, а тому він не може бути взятий на облік. Відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості з врахуванням показника засобу обліку води КВ-1,5, який відмотує показники у зворотному напрямку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як на підставу для стягнення моральної шкоди позивач послався лише на той факт, що він постійно повинен звертатись із відповідними заявами та скаргами у різні державні органи та йому відмовлено в нарахуванні субсидії.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 жодним чином не пов'язав ці обставини з завданням йому моральної шкоди та не зазначив у чому саме полягає ця шкода, а також не обґрунтував розміру моральної шкоди. Також не довів наявності винних дій відповідача щодо приниження честі, гідності та ділової репутації.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 268, ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 листопада 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді