Справа № 316/346/18
Провадження № 2/316/33/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодара Запорізької області цивільну справу №316/346/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної допомоги діє адвокат ОСОБА_3, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та про визначення порядку участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2018 р. ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до Енергодарського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області (а.с.2-4), в якій, після подання заяви про зміну предмету та підстав позову 23.07.2018 р. (а.с.49-51), що була прийнята до провадження ухвалою Енергодарського міського суду 25.07.2018 р. (а.с.61), позивач зазначає наступне.

20.10.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з тим, що з червня 2017 року в сім`ї почалися виникати непорозуміння, подружні стосунки припинилися, відповідач забравши сина та речі виїхала до найманого житла. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.04.2018 р. шлюб між сторонами було розірвано. Будь якого діалогу та домовленості між колишніми подружжям з приводу спілкування відповідача зі спільним сином досягнуто не було, відповідачка категорично відмовлялась у наданні відповідачу такого права. У звязку з чим, позивач позбавлений можливості брати участь у вихованні, піклуванні, матеріальному підтриманні та задоволенні потреб сина, зауважуючи на тому, що дуже гарно відноситься до сина.

Позивач також зазначає, що з заявами про ненадання йому відповідачкою можливості спілкування з сином, він неодноразово звертався до Служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, однак це результату не дало.

Вважаючи, що відповідачка порушує його законні права на рівну участь у вихованні та у спілкуванні з сином, посилаючись на ст.ст.153, 157-159 СК України, позивач просить суд:

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні його сина ОСОБА_6 шляхом зобовязання ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 зустрічі з сином ОСОБА_6 для спілкування та виховання відповідно до наступного графіку:

- систематично щотижня з 18 годин 00 хвилин кожної пятниці до 18 годин 00 хвилин неділі включно, за місцем реєстрації та проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, без присутності матері ОСОБА_2;

- протягом одного тижня літом та одного тижня зимою для спільного відпочинку та оздоровлення з правом спільного виїзду до місця оздоровлення та відпочинку на території України, без присутності матері ОСОБА_2;

- кожного парного року на свята: Новий рік 31 грудня, Різдво Христове 7 січня, День народження сина ОСОБА_5 17 грудня, День народження батька ОСОБА_1 23 березня, Великдень, відповідно до дати святкування, Травневі Свята, з 08 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, за місцем реєстрації та проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, без присутності матері ОСОБА_2.

А також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати, у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, погодився з позицією викладеною у висновку органу опіки (а.с.111).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, погодилась з графіком зустрічі зазначеним у висновку служби у справах дітей (а.с.112).

В судове засідання представник відповідача: адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі письмового доручення про надання безоплатної вторинної допомоги (а.с.12), не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково та погоджується з графіком зустрічі наданим службою у справах дітей викладеним у висновку (а.с.113). також представником відповідача надавались до суду відзиви на позовну заяву (а.с.58-59, 67-68) відповідно до яких сторона відповідача позовні вимоги визнавала частково.

В судове засідання представник третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області ОСОБА_7, яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.43) не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника, підтримавши висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини наданий до суду (а.с.114, 99-102).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наявність від учасників справи заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст.211 ЦПК України).

У звязку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який рішенням Енергодарського міського суду від 23.04.2018 р. був розірваний, у шлюбі сторони мають спільну дитину: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Зі змісту позову та відзиву судом зясовано, що домовленості щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні зі спільною дитиною досягнуто не було. Однак, під час розгляду справи в суді, сторони дійшли згоди щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні спільного сина та визначення порядку такої участі, погодившись зі способом участі визначеним службою у справах дітей викладеного у Висновку про визначення ОСОБА_1 способу участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 №01-01-40/4651 від 13.11.2018 р. Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (далі Висновок) (а.с.100-102).

Відповідно до Висновку, з урахуванням віку дитини, стану її здоровя, оскільки згідно довідки від 18.09.2017 №6801 виданої ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №1» м.Енергодара, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 регулярно спостерігається педіатром і неврологом дитячої поліклініки ДЗ «СМСЧ №1» та має діагноз: гіпертензійно-гідроцефальний синдром, те, що здебільшого дитина має потребу в материнській увазі і турботі, а також враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини визначених протоколом №12 від 07.11.2018 р., в інтересах малолітнього, вважають можливим визначити спосіб спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_2 та в її присутності, зобов'язавши батька дотримуватися звичного режиму дня дитини (прогулянки, денний сон, відвідування місць дитячого дозвілля, тощо) у наступному порядку: щомісяця у суботу, та неділю кожного тижня з 10.00 до 13.00.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

Згідно з частин 2, 3 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок батьків брати участь у вихованні дітей і право на спілкування з дитиною та право приймати участь у її вихованні. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь батьків у вихованні дітей.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд, дослідивши Висновок (а.с.100-202), вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає, в першу чергу, інтересам самої малолітньої дитини.

Згідно ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», положень ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, в редакції зі змінами схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91 (далі Конвенція про права дитини), встановлено, що дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно змісту ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і у приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

У своєму рішенні «Хант проти України» від 07.12.2006 р. (заява №31111/04), Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (§54).

У рішенні від 16.07.2015 р. по справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09), ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100).

Враховуючи, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси малолітньої дитини, що сторони по справі погодились зі способом участі позивача у спілкуванні зі спільним з відповідачем, малолітнім сином, якому на час розгляду справи виповнилось лише повних 2 (два) роки та 4 (чотири) місяці, суд, враховуючи норми матеріального права яким регулюється порядок вирішення спірного питання, те, що встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом однак лише в інтересах дитини, та вбачаючи, що у разі встановлення порядку участі позивача по справі у спілкуванні з малолітнім сином визначеного у Висновку, будуть захищені, в першу чергу, права малолітньої дитини та її інтереси, не порушені права сторін по справі, погоджується зі встановленим у Висновку №01-01-40/4651 від 13.11.2018 р. способом участі у вихованні та спілкуванні позивача з малолітнім сином та вважає його доцільним та необхідним на даний час.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність, позовні вимоги задовольнити частково: усунути перешкоди позивачу ОСОБА_1 в участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_2 (відповідачем по справі) та у її присутності, зобов'язавши ОСОБА_1 дотримуватися звичного режиму дня дитини (прогулянки, денний сон, відвідування місць дитячого дозвілля, тощо) у наступному порядку: щомісяця у суботу та неділю кожного тижня з 10.00 до 13.00 години.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 77-83, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 271, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої на підставі доручення про надання безоплатної вторинної допомоги діє адвокат ОСОБА_3, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та про визначення порядку участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з матірю - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5) у її присутності, зобов'язавши ОСОБА_1 дотримуватися звичного режиму дня дитини (прогулянки, денний сон, відвідування місць дитячого дозвілля, тощо) у наступному порядку: щомісяця у суботу та неділю кожного тижня з 10.00 до 13.00 години.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба