Справа № 505/2521/18
Провадження № 2/505/669/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в м. Подільську Одеської області, звернувся 14 серпня 2018 року в суду з цим позовом до відповідачів та просив ухвалити рішення суду яким зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього, ОСОБА_1, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2016 року, про стягнення з нього на користь його колишньої дружини ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 04.10.2006 року і до досягнення дочкою повноліття, тобто до 31 серпня 2021 року та судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2018 року, про видачу судового наказу відповідно до якого з нього, ОСОБА_1, стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та встановити єдину частку стягнення з його заробітку аліментів в розмірі 1/3 частки його заробітку на утримання обох його дочок ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в рівних долях до досягнення ними повноліття.

Підставою цьому зазначав те, що відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду та судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області, він зобовязаний сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі, що перевищує 50% його заробітної плати, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

Позивач власного житла не має, тому змушений орендувати квартиру. Витрати на житло становлять 1 000 грн. щомісячно.

Також у нього на утриманні є непрацездатні батьки: мати ОСОБА_8Г, ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько до того ж є інвалідом 3-ої групи. Батьки через свій вік постійно хворіють, тому потребують постійної матеріальної допомоги.

Оскільки на даний час з позивача утримуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, а тому останній і звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач у підготовче засідання не зявився. Надав заяву в якій позов підтримав. Справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не зявились. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_10 у підготовче засідання не зявилась. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач на цей час сплачує аліменти на користь відповідачки ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2006 року; а також сплачує аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2018 року.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього із заробітної плати стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку і остаточна заробітна плата, яку він отримує після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє всі його життєві потреби.

Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Керуючись ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 263265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2016 року (справа № 2-2433/66) на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: вул. Михайлівська, 114, м. Подільськ Одеська область, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до 31 серпня 2021 року.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2018 року (справа № 505/2149/18) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІН:НОМЕР_3, що мешкає за адресою: вул. Армійська, буд. 77, м. Подільськ Одеської області, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до 27 червня 2031 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я ОСОБА_13