Справа № 507/828/16-ц
Провадження № 2/507/8/2019
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2019 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Гнатюка В.О.

за участю секретаря судового засідання

Гончар В.В., позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Пілюка Р. В. ,

відповідача ОСОБА_3 , представника

відповідача адвоката Десятника В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Любашівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,

встановив:

23.06.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. З урахуванням уточнених вимог обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться в межах території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області . Зазначена земельна ділянка належала його бабусі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку , серії НОМЕР_1 .

20.05.2011 р. ОСОБА_4 склала заповіт , згідно з яким заповіла йому усе належне їй на день смерті майно, де б воно не знаходилось і в чому б не виражалося, а також належний їй будинок в с . Янишівка Любашівського району Одеської області та земельну ділянку , що належить їй на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку , серії НОМЕР_1 .

Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін ним не було подано, оскільки після смерті бабусі він вимушений був деякий час перебувати за межами України ( на заробітках). Після повернення в Україну у вересні 2014 р. він звернувся до приватного нотаріуса Любашівського районного нотаріального округу Бобошко Н.Є. з заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущеним строком , встановленим законом, для прийняття спадщини та роз`яснено порядок звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України , просив суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини , що залишилась після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Позивач , представник позивача в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача - Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з`явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень у справі не має і просить суд вирішити спір на свій розсуд.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позов не визнали і просили суд відмовити у задоволенні позову , посилаючись на те , що позивач не довів поважність причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Знаходження позивача у період строку для прийняття спадщини на заробітках в м. Москва не може вважатись поважною причиною , оскільки позивач мав змогу повернутись в Україну в будь-який час.

Вислухавши сторони та їх представників , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом безспірно установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 - співмешканка діда позивача , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться в межах території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області . Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку , серії НОМЕР_1 .

20.05.2011 р. ОСОБА_4 склала заповіт , згідно з яким заповіла позивачу усе належне їй на день смерті майно, де б воно не знаходилось і в чому б не виражалося, а також належний їй будинок в с. Янишівка Любашівського району Одеської області та земельну ділянку , що належить їй на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку , серії НОМЕР_1 (а.с.- 4)

Відповідач ОСОБА_3 являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 як її племінник. У листопаді 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання вказаного заповіту недійсним. В даний час має намір звернутись до суду з заявою про перегляд судового рішення , яким йому було відмовлено у даному позові, за нововиявленими обставинами.

Судом також установлено , що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , яка залишилась після сменті ОСОБА_4 , у вересні 2014 р. Однак нотаріусом , яким 20.09.2014 р. була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з зазначеним позовом. Дані факти підтверджуються витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та листом нотаріуса № 661/02-14 від 20.09.2014 р. (а.с. - 12,13)

Позивач , допитаний за його клопотанням в якості свідка в судовому засіданні пояснив , що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він особисто приймав участь в організації поминального обіду на 9 -й день після смерті ОСОБА_4 Після чого через декілька тижнів с поїхав на заробітки в м. Москву , де працював різноробочим на будівництві. Заробітну плату він отримував щомісячно з виплатою авансу. Оскільки згодом заробіток був більшим , то ця обставина стала причиною того, що він не повернувся в Україну до закінчення строку для прийняття спадщини. А коли повернувся у вересні 2014 р., то зразу ж звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , яка залишилась після смерті ОСОБА_4

Крім того , позивач пояснив , що будь-яких доказів про те , що він перетинав кордон Російської Федерації у нього немає. Однак факт його роботи в Москві в якості різноробочого в період з кінця травня 2013 р. до вересня 2014 р. можуть підтвердити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які разом з ним поїхали в Москву на заробітки і разом з ним працювали різноробочими на будівництві в м. Москві.

Пояснення позивача узгоджуються з поясненнями допитаних в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили , що разом з позивачем в кінці травня 2013 р. поїхали в м. Москву на заробітки , де вони всі працювали різноробочими на будівництві. Заробітну плату їм платили щомісячно з виплатою авансу. З часом заробітки зростали, внаслідок чого вони тривалий час не повертались в Україну . Яких - небудь перешкод повернутись в Україну не було . Позивач у вересні 2014 р. повернувся в Україну.

Відповідно до ч .3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши , надані позивачем докази , які , на його думку, свідчать про поважність причин пропуску ним встановленого законом строку для прийняття спадщини , суд дійшов висновку , що вважати їх поважними неможливо з таких підстав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини . При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини , пов`язані з об`єктивними , непереборними , істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як пояснив позивач , допитаний судом в якості свідка , він особисто приймав участь в організації поминального обіду на 9 -й день після смерті спадкодавиці. І тільки через декілька тижнів після поминального обіду поїхав на заробітки в м. Москву.

Позивач не посилається на поважність причин , які перешкодили йому звернутись з заявою про прийняття спадщини протягом трьох тижнів з дня відкриття спадщини.

Суд не приймає до уваги такий аргумент представника позивача , що позивач не звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини у зазначений період з морально-етичних міркувань у зв`язку з невеликим проміжком часу , який пройшов після смерті спадкодавиці.

При цьому суд виходить з того , що свідоцтво про право на спадщину видається після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Тому звернення до нотаріуса з вказаною заявою у вказаний період ніяким чином не могло порушити морально-етичні норми.

Посилання позивача на те , що він в період прийняття спадщини знаходився на заробітках в м. Москві, що , на його думку , є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини , на думку суду , не свідчить про поважність пропуску зазначеного сроку , виходячи з такого.

З пояснень позивача та допитаних за його клопотанням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається , що позивач добровільно поїхав на заробітки в м. Москву. Заробітна плата виплачувалась йому щомісячно з виплатою авансу. На які -небудь об`єктивні причини , які б перешкодили позивачу повернутись в Україну в період строку прийняття спадщини позивач та свідки не посилаються.

Збільшення заробітків як причина неповернення в Україну в указаний строк , на думку суду , не може вважатись поважною причиною , яка перешкодила позивачу тимчасово повернутись в Україну для подання заяви про прийняття спадщини , оскільки як пояснили позивач та свідки заробітну плату їм виплачували щомісячно і перешкод для тимчасового припинення роботи не було.

На підставі викладеного, керуючись стст.12,259,263,264,265,268 ЦПК України , ст. 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 , суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання

апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після

повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення , апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи

Учасник справи , якому повне рішення не було вручено у день його складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення - 26.04.2019 р.

суддя В.О.Гнатюк