Дата документу 22.04.2019
Справа № 334/2852/19
Провадження № 6/334/135/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за мажі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за мажі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування подання заявник зазначила, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження 56790967 з виконання наказу № 908/1901/17 виданого 08.06.2018 року та 57054502 з виконання наказу № 908/630/18 виданого 06.08.2018 року, що зведене в виконавче провадженнями 57459290 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій № 6" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" неустойки та судового збору у розмірі 150590,47 грн. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нібулон" 51706,25 грн. попередньої оплати за непоставлений товар, 159819,38 грн. - штрафу, 3172,88 грн. витрат зі сплати судового збору у розмірі 214698,51 грн. Загальна сума боргу за зведеним виконавчим провадженнями 57459290 складає 365288,98 грн. без урахування виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ТОВ " ЗЗБК № 6", в особі керівника боржника - юридичної особи підприємства ОСОБА_2.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 18.07.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запит до Державної фіскальної служби України від 14.09.2018 року за вих. № 300034/10/08-01-50-08 наявне майно, що належить боржнику на праві власності. Направлено повторний запит від 28.01.2019 року за вих. №2758 для уточнення даної інформації. Однак згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно, що належить боржнику, відсутнє. Все рухоме та нерухоме майно боржника арештовано для забезпечення реального виконання рішення у межах суми боргу за виконавчим документом згідно постанови про арешт майна борожника від 18.10.2018 року за вих. № 55656.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 19.07.2018 року за вих. № НОМЕР_1 за боржником зареєстровані рахункові рахунки, однак за повідомленням банківських установ для виконання кошти відсутні. Рахункові рахунки арештовані у межах суми боргу за виконавчим провадженням згідно постанови про арешт коштів боржника від 19.07.2018 року за вих. 13, 24.07.2018 за вих. № 44577 та від 05.09.2018 року за вих. 49420.

Державним виконавцем у період із 19.07.2018 року по 16.01.2019 року за адресою боржника, що була вказана у виконавчому документі, були направлені виклики керівника ТОВ "ЗЗБК №6" та вимоги щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник боржник юридична особа ТОВ "ЗЗБК № 6" на виклики не зявився, про причини неявки виконавець не був повідомлений. Відповідні вимоги були направлені також за адресою реєстрації керівника та за адресою ймовірного проживання.

Згідно акту державного виконавця від 10.10.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою, що вказана у виконавчому документі, з метою виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення. У відповідному акті зазначено, що потрапити у приміщення немає можливості у зв'язку з відсутністю керівника юридичної особи або його підлеглих за зазначеною адресою. Вхід на територію закритий, тому на паркані залишена вимога державного виконавця від 10.10.2018 року.

На запит виконавця до Державною прикордонною службою України листом від 14.03.2019 за вих. №0.184-9719/15-19 повідомлено про те, що інформацію стосовно керівника боржника юридичної особи підприємства ОСОБА_2, відсутня. Повторно направлено запит до міграційної служби від 10.04.2019 року за вих. №14092 для виявлення документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчує особу громадянина України під час перебування за її межами.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

У судовому засіданні державний виконавець Накопія С.Б. вимоги подання підтримала.

Суд, дослідивши матеріали подання, заслухавши пояснення державного виконавця. приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, державним виконавцем не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань, що виконати рішення суду у нього були всі реальні можливості, і цьому не заважали будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. Відсутні будь які докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження. Все це свідчить про неповноту вчинення виконавчих дій та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за кордон.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за мажі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Козлова Н. Ю.