Справа № 755/9143/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді Марфіної Н. В.

при секретарі Міроненко С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою визнати поважними обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 строком два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, що є предметом позову.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилась спадщина на 13/200 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_2 на підставі договору міни, укладеного 11 лютого 2011 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., реєстраційний номер 1-251. 19 січня 2012 року, ОСОБА_2 складено заповіт, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., яким все майно заповів на позивача ОСОБА_1 .. На підставі вищенаведеного заповіту, позивач звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі відповідної заяви. Однак, позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що померлий ОСОБА_2 вів бродячий спосіб життя, місцеперебування якого, позивачу не було відоме, в 06 листопада 2015 року, знайомий ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського РУ ГУ МВС України, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_2 не було відомо, однак, того ж дня працівники поліції повідомили, що справу закрито, тому позивач була переконана в тому що спадкодавець живий, хоча і не з`являвся за місцем проживання. Звернувшись повторно 22.01.2019 року до Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві, їй повідомили, що факт смерті ОСОБА_2 було зареєстроване в Деснянському управлінні поліції ГУНП у м. Києві від 08.09.2015 року..

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 21 серпня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрацій смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №17385. (а.с. 7)

Відповідно до статі 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 Цивільного кодексу України встановлено, щозаповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. (ст. 1234 Цивільного кодексу України)

При цьому, відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2012 року, ОСОБА_2 складено заповіт, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., яким на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось. (а. с. 10)

Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

25 березня 2019 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що спадкоємець ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори вже після спливу шестимісячного терміну, тому на підтвердження сумісного проживання зі спадкодавцем спадкоємець повинен надати докази постійного проживання разом з померлим на час смерті. (а.с. 6)

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2015 року, Дніпровським РУ ГУМВС України в місті Києві складено висновок, відповідно до якого, перевірку по зяаві ОСОБА_5 по факту втрати зв`язку зі знайомим та допомоги у встановленні теперішнього місцезнаходження вважати закінченою; матеріали зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві за №71584 від 06.11.2015 року знято з контрою та списано до справи Дніпровського РУ.

01.02.2019 року вих№4-291/125/50-2019 Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві Черненко О. Є. повідомлено про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , факт смерті було зареєстровано в Деснянському управління поліції ГУНП у м. Києві ЄРДР №0010611 від 08.09.2015 року.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які підтверджують поважні причини несвоєчасного звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у позивача, як спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а ці обставини у їх сукупності суд вважає такими, що є поважними, тому для реалізації права позивача на прийняття спадщини за заповітом визначає додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст. 38 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , як спадкоємцю за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач - Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ).

Суддя: