Ухвала

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 753/9162/17

провадження № 61-28827св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П.,

розглянув заяву ОСОБА_4 як генерального директора публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» про відмову від позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відсутніми прав, за касаційними скаргами ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Василишин Сергій Анатолійович, публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» та компанії «Венечі Холдінг Лімітед», компанії Тендерсон Трейдінг Лімітед», товариства з обмеженою відповідальністю «Сі ЕН Жі ЕС ІНЖЕНІРІНГ» на постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Головачова Я. В., Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Інститут транспорту нафти» (далі - ПАТ «Інститут транспорту нафти») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відсутнім права ОСОБА_5 на здійснення повноважень та функцій генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 08 липня 2016 року та визнання відсутнім права ОСОБА_6 на здійснення повноважень голови Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 28 квітня 2016 року.

Позовна заява мотивована тим, що 29 квітня 2016 року відбулися чергові загальні збори акціонерів ПАТ «Інститут транспорту нафти», оформлені протоколом № 22, відповідно до яких припинено повноваження Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» у складі: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Також обрано Наглядову раду у наступному складі: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_14, компанія «Венечі Холдінг Лімітед».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 лютого 2016 року, зазначене рішення визнано недійсним.

08 липня 2016 року, до моменту визнання недійсним рішення від 29 квітня 2016 року, відбулися позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «Інститут транспорту нафти», на яких прийнято рішення про припинення повноважень Наглядової ради товариства у складі ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_14 та компанія «Венечі Холдінг Лімітед». Цього ж дня, новообрана Наглядова рада прийняла рішення у формі протоколу № 1 про припинення повноважень генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» ОСОБА_5 та членів дирекції товариства, а також про припинення повноважень осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності.

11 липня 2016 року на підставі вказаного протоколу Наглядової ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ) було внесено відомості про ОСОБА_4 як про генерального директора товариства.

Рішенням окремих членів Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» від 13 липня 2016 року ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора та призначено на цю посаду ОСОБА_15

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року у справі № 753/13207/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року, ОСОБА_4 поновлено на посаді генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти», про що було внесено відповідні відомості до ЄДРПОУ.

Однак, незважаючи на вказане рішення суду, 23 листопада 2016 року до ЄДРПОУ було внесено недостовірні відомості про ОСОБА_5 як про керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти» на підставі підробленого документа - протоколу № 16 засідання Наглядової ради від 17 жовтня 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року про забезпечення позову в адміністративній справі № 826/13871/16 заборонено вносити будь-які зміни до ЄДРПОУ, що дозволяє неуповноваженим особам видавати наявну у ЄДРПОУ інформацію за достовірну та незаконно вчиняти дії від імені ПАТ «Інститут транспорту нафти».

Після припинення повноважень ОСОБА_5, як генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти», та ОСОБА_6, як голови Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти», останні незаконно продовжують виконувати повноваження посадових осіб товариства та, користуючись наявністю недостовірних відомостей про керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти» в ЄДРПОУ, перешкоджають законному керівництву товариства у реалізації їх повноважень з управління товариством.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано відсутнім право ОСОБА_5 на здійснення повноважень та функцій генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 08 липня 2016 року.

Визнано також відсутнім право ОСОБА_6 Г на здійснення повноважень голови Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 28 квітня 2016 року.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційних скаргах, поданих у травні та червні 2018 року до Верховного Суду, адвокат ОСОБА_4 - Василишин С. А., ПАТ «Інститут транспорту нафти» та компанія «Венечі ХолдінгЛімітед», компанія Тендерсон Трейдінг Лімітед», ТОВ «Сі ЕН Жі ЕС ІНЖЕНІРІНГ», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

16 квітня 2019 року від ОСОБА_4 як генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» надійшла заява про відмову від позову, мотивована тим, що позивачем обрано інший спосіб захисту порушених прав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 як генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» про відмову від позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися і від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

У даній справі ПАТ «Інститут транспорту нафти» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відсутнім права ОСОБА_5 на здійснення повноважень та функцій генерального директора ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 08 липня 2016 року та визнання відсутнім права ОСОБА_6 на здійснення повноважень голови Наглядової ради ПАТ «Інститут транспорту нафти» з 28 квітня 2016 року.

Як убачається з матеріалів справи, після ухвалення апеляційним судом рішення про відмову у задоволенні позову, ОСОБА_4 оскаржив його в касаційному порядку, діючи як фізична особа.

Таким чином, оскільки предметом спору в даній справі є наявність або відсутність повноважень в осіб, які можуть діяти від імені ТОВ «Інститут транспорту нафти», ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою як фізична особа, у задоволенні заяви про відмову від позову, поданої ОСОБА_4 як генеральним директором ПАТ «Інститут транспорту нафти», необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 183, 400, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 як генерального директора публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» про відмову від позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відсутніми прав, за касаційними скаргами ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Василишин Сергій Анатолійович, публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» та компанії «Венечі Холдінг Лімітед», компанії Тендерсон Трейдінг Лімітед», товариства з обмеженою відповідальністю «Сі ЕН Жі ЕС ІНЖЕНІРІНГ» на постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2018 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П. Штелик