№ 207/3291/18
№ 2/207/388/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач в позовній заяві зазначив, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1986 року. Шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 231. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що на протязі останніх восьми років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, часто виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Причинами розпаду сім`ї стали: несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей. Тому вони припинили подружні стосунки та кожен проживає своїм життям. Добровільно розірвати шлюб відповідачка не бажає.

Відновлювати подружні відносини з відповідачкою позивач не збирається. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 лютого 2019 року сторонам надано строк на примирення до 18 квітня 2019 року

18 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що в наданий судом строк для примирення, вони не примирилися. Відповідачка жодних спроб примирення не застосовувала, спілкування з відповідачкою взагалі не відбувалось. Вважав, що примирення між ним та відповідачкою не можливе. Враховуючи викладене просив його позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 29 березня 1986 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 231. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні подружні стосунки сторін припинені. Причинами розпаду сім`ї стали: несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства.

Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з п.2 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Даною нормою закону закріплено право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач не бажає разом проживати з відповідачем у шлюбі, і крім того вважає, що це суперечить його інтересам, не бажає примиритися з відповідачкою, вважає, що фактично шлюбні відносини з нею вже припинені, сторони припинили шлюбні відносини, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не призвели до примирення сторін, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача у справі і позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 82, ст. 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 29 березня 1986 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 231 - розірвати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.п.15.5, п.п.15 ч.1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.М.Юрченко