Провадження № 2/234/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області :

в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.

з участю секретаря Кісточка І.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя ,-

Обставини справи

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, під час перебування в шлюбі ними було придбано автомобіль LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ,НОМЕР_1, дв. НОМЕР_2, к. НОМЕР_3, 2011 року випуску сірого кольору, за рахунок кредитних коштів. Даний кредит був погашений в повному обсязі, про що є повідомлення банку від 25.01.2013 року. На сьогоднішній час шлюб між ними розірвано, відповідач забрав та використовує автомобіль у власних потребах. Просила суд. визнати автомобіль спільною власністю подружжя та зобов'язати відповідача сплатити на її користь 1/2 частку вартості автомобіля.

Пізніше, ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнила зазначивши, що окрім транспортного засобу, просить визнати спільним майном подружжя земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1. Визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на грошову суму 50000 грн., що була витрачена на придбання транспортного засобу LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ,НОМЕР_1, визнати за нею право власності на вказаний автомобіль, а за відповідачем визнати право власності на земельну ділянку площею 0,2500га, розташовану . АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. Зустрічний позов неодноразово уточнював. В обґрунтування зазначив, що він перебував з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2007 року . В період шлюбу ними було придбано автомобіль «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4, а також побутова техніка пральна машинка, холодильник, телевізор, газова плита, морозильна камера, комп'ютер та кухонний гарнітур. Крім того, на ім'я ОСОБА_1 були відкрити депозитні рахунки в банках .

Просить суд, визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти 65000 грн., отримані від продажу автомобіля «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4, побутову техніка пральна машинка, холодильник, телевізор, газова плита, морозильна камера, комп'ютер та кухонний гарнітур, грошові вклади розміщені на депозитних рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України.» Визнати за ним право власності на 1/2 частку грошових коштів, що розміщені на депозитних рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», 1/2 частку побутової техніки пральна машинка, холодильник, телевізор, газова плита, морозильна камера, комп'ютер та кухонний гарнітур, а також на грошові кошти в сумі 37500 грн., отримані за продаж автомобіля «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили визнати право спільної сумісної власності на автомобіль LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ, НОМЕР_1, та визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказаний автомобіль, стягнувши з неї 1/2 частку вартості автомобіля.

Стосовно зустрічних позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення первісного позову з тих підстав, що ОСОБА_3 не бажає отримувати компенсацію за 1/2 частку вартості автомобіля, стосовно земельної ділянки вона взагалі належала батькам ОСОБА_3 та він її отримав в якості спадщини.

Стосовно вимог про визнання права спільної власності та розподілу побутової техніки пральна машинка, холодильник, телевізор, газова плита, морозильна камера, комп'ютер та кухонний гарнітур, просили не розглядати, оскільки в них відсутні документальне підтвердження купівлі та наявності даного майна.

Також, на час розгляду справи вони не мають підтвердження наявності рахунків в ПАТ «Державний ощадний банк».

Стосовно позовних вимог, щодо визнання права власності на грошові кошти в сумі 37500 грн., отримані за продаж автомобіля «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4 просять задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_5 від 11.12.2007 року, сторони уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1188.

Згідно до інформації ТСЦ 1443 автомобіль LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ,НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3.

Відповідно до висновку експерта № 109/17 від 27.05.2017 року вартість транспортного засобу LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ держ номер НОМЕР_1 становить 128435 грн. 00 коп., в тому числі і ПДВ.

З кредитного договору № 235АІ1 від 09.02.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав кредитні кошти для придбання автомобіля LIFAN 620, поручителем за даним договором виступила ОСОБА_1 договір № 235АІ1- П. Кредит погашений в повному обсязі.

У відповідності до копії заяви від 18.12.2014 року ОСОБА_3, надав згоду на продаж майна що є спільною власністю його та ОСОБА_1, а саме автомобіля «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4.

Крім того, судом встановлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 на підставі держ. акту від 27.12.2002 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,хвороба тощо).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Так, відповідно до ст.. 69 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 4 та 5 ст. 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно вимог ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом( співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Судом достовірно встановлено, та даний факт не оспорюється сторонами у справі, що майно: легковий автомобіль автомобіль LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ,НОМЕР_1, дв. НОМЕР_2, к. НОМЕР_3, 2011 року випуску сірого кольору належать сторонам у справі на праві спільної сумісної власності, тобто частки в цьому майні у позивача та відповідача є рівними.

Таким чином, кожному з подружжя належить по 1/2 частці даного автомобіля.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 категорично відмовляється від грошової компенсації, крім того, така грошова компенсація не вносилась на депозитний рахунок суду, за таких умов , суд набуває висновку про те, що автомобіль підлягає розподілу по1/2 частці за кожним з подружжя без стягнення компенсації.

Аналогічний висновок міститься в правовій позиції ВСУ у справі № 6-2565цс16 - вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Стосовно земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_1, то дане майно не може бути предметом позовних вимог, оскільки було придбано ОСОБА_3 в 2002 році, тобто за п'ять років до реєстрації шлюбу.

За зустрічним позовом, вважаю за необхідне зазначити, що вимоги , щодо визнання грошових грошові кошти в сумі 37500 грн., отримані за продаж автомобіля «Lioncel», держ. номер НОМЕР_4 власністю ОСОБА_3, задоволенню не підлягають, оскільки договір купівлі-продажу даного автомобіля проведено за його згоди, про що є нотаріально посвідчена заява.

Стосовно вимог про розподіл побутової техніки та визнання права власності на 1/2 частку на рахунках в банках, то в частині цих вимог суд закрив провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4 , 5, 12, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України ст.ст. 60,69,70,71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - легковий автомобіль LIFAN 620 LF7162E LX ЗНГ,НОМЕР_1, дв. НОМЕР_2, к. НОМЕР_3, 2011 року випуску сірого кольору .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя - залишити без задоволення.

Судове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 4 квітня 2019 року, проголошено його вступну та резолютивну частини. Виготовлення повного тексту рішення відкласти до 9 квітня 2019 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Краматорський міський суд Донецької області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко