Номер провадження 2/229/99/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревої К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

позивач публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07.11.2011 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений договір №4708 про іпотечний кредит, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 180000 грн.00 коп., зі сплатою 17,5 відсотків за користування кредитом на рік, строком на 12 років, з зобов'язанням погасити суму кредиту не пізніше 06.11.2023 року.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 14 лютого 2017 року складає 204631,68 гривень. Просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та суму судового збору.

Заочним рішення Дружківського міського суду Донецької області від 27 липня 2017 року вимоги позивача були задоволені повністю.

Відповідач не погодившись із рішенням суду подала через свого представника заяву про перегляд заочного рішення.

03 жовтня 2018 року судом було постановлено ухвалу про скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

14 листопада 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 22 жовтня 2018 року, яка складає 280370,90 грн., з яких:

сума основної заборгованості складає - 125755,38 грн.;

сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом складає 95414,86 грн.;

сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 18614,34 грн.;

сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 29751,54 грн.;

три проценти річних на суму простроченого кредиту - 5202,06 грн;

три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 5632,72 грн.

Заяву про збільшення позовних вимог судом залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Представником позивача в наданий судом строк усунені недоліки заяви, надано докази про доплату судового збору.

11 грудня 2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позову. Відповідач не погоджується із розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Вважає, що після предявлення позову позивач не мав права нараховувати проценти, оскільки предявивши позов про стягнення сум за кредитним договором, позивач фактично розірвав договір. Останні платежі відповідачем здійснені 28.12.2013 р. та 28.02.2014 р., а тому не згодна із твердженнями позивача про не виконання нею зобовязань з 01.12.2013 р. по 14.02.2017р. До того ж спочатку були сплачені нею суми в розмірі більшому, ніж передбачено договором, що позивачем не враховано, а платежі здійснені нею 28.02.2014 р. та 31.10.2013 р. зараховано не в повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності.

27 грудня 2012 року судом було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт до вирішення справи по суті на: автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANS KA, 2008 року випуску, колір - білий, державний номерний знак НОМЕР_1; автомобіль TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір-сірий, державний номер АН 6178СО.

01 січня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

На виконання зазначеної вище ухвали територіальний сервісний центр 1443 РСЦ МВС в Донецькій області листом від 11 січня 2019 року №31/5-1443-72 повідомило про неможливість накласти арешт на автомобілі, оскільки вони перереєстровані на іншого власника з видачею інших номерних знаків.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи банк повідомлено належним чином та своєчасно, проте надали до суду заяву в якій просять розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Під час судового засідання 12 квітня 2019 року просив при розгляді справи врахувати доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Судом встановлено, що 07 листопада 2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 4708 про іпотечний кредит (а.с.21).

Відповідно до п. 1.1.,1.2 Договору банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти в сумі 180 000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати т повернути кредит зі сплатою 17,5 % річних. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Термін остаточного погашення кредиту не пізніше 06 листопада 2023 року на придбання жилого будинку та земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 07 листопада 2011 року, розташованого за адресою: Донецька обл., Ясинуватський район, с. Спартак, вул. 60 лєт Октября, б.13 (а.с.26).

Судом встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти, як це передбачено п.1.3 Договору, одноразово з позичкового рахунку №418 у філії Ясинуватське відділення №7852 АТ «Ощадбанк» готівкою, що підтверджено випискою по рахунку (а.с.3).

Відповідно до п.1.5 Договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1250,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» (а.с.26).

Як вибачається із розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у зв'язку з чим, станом на 22 жовтня 2018 року виникла заборгованість за основним боргом 125755,38 грн. та заборгованість за відсотками 95414,86 грн., які просять стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Згідно квитанції від 31 жовтня 2013 року №114321400 ОСОБА_1 на погашення заборгованості за кредитним договором №4708 від 07.11.2011 року сплачено 3500,00 грн., з яких: основний борг 1446,54 грн., відсотки 2053,46 грн. (а.с. 176).

Відповідно до квитанції від 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 за договором № 4708 від 07.11.2011 року сплачено 3300,00 грн., з яких: основний борг 1114,24 грн., відсотки 2185,76 грн. (а.с.81).

Із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вибачається, що сплачені кошти за вищевказаними квитанціями зараховані позивачем не в повному обсязі, а саме: 31 жовтня 2013 року зараховано на погашення основного боргу 1296,54 грн., відсотків 2003,46 грн. грн.; 28 лютого 2014 року зараховано на погашення основного боргу 1114,24 грн., відсотків 1985,76 грн. (а.с.125-126).

Суд вважає, що сума основного боргу за кредитним договором №4708 від 07.11.2011 року становить 125755,38 грн. -150,00 грн. =125605,38 грн.

Відповідно до 3.2 Кредитного договору, в разі дострокового повернення позичальником частини суми заборгованості за кредитом сторони вносять зміни до цього договору в частині розміру щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.26 зв.б).

Згідно із п. 7.2 Кредитного договору всі зміни та доповнення до цього договору виладаються в письмовій формі та набувають чинності з моментк їх підписання (а.с.27).

Тому суд не може погодитись із доводами представника відповідача, щодо обовязку відповідача зменшити щомісячний платіж, у звязку із погашенням відповідачкою заборгованості більшими сумами аніж розміри щомісячних платежів, які визначені договором, та при проведенні розрахунків сум заборгованостей бере до уваги суми щомісячних платежів визначених в розрахунку зробленому позивачем.

ОСОБА_2 Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6-249цс15, відповідно до якого банк мав право на стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду. ОСОБА_2 зазначила, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК Україникредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за процентами за користування кредитом після дати звернення позивача до суду тобто після 10 травня 2017 року в сумі 28820,42 грн. не підлягає стягненню.

Таким чином сума заборгованості за процентами до стягнення з ОСОБА_1 з урахуванням сплачених відповідачем, але не зарахованих позивачем відсотків в сумі 250,00 грн. та з урахуванням суми процентів, яка нарахована після 10 травня 2017 року в розмірі 28820,42 грн., складає: 93606,06 грн. 250 грн. 28820,42 грн.=64535,64 грн. Разом із строковими відсотками по кредиту станом на травень 2017 року 1808, 80 грн. загальна сума заборгованості по процентам складає: 64535,64 грн. +1808,80 грн.=66344,44 грн.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Заява представника позивача про застосування строку позовної давності не заслуговує на увагу в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі та заборгованості за процентами, оскільки останнє погашення кредиту відповідачкою було здійснено 27 червня 2014 року, прострочена заборгованість по кредиту виникла по відсоткам у червні 2014 року, а по тілу кредиту в у серпні 2015 року, банк звернувся із позовом вперше 10 травня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності передбаченого ст. .

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 прострочено виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості.

Як вибачається із уточненої позовної заяви поданої після скасування заочного рішення по справі, банком нараховані відповідачу інфляційні втрати за кредитом в сумі 18614,34 грн., з яких: сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 18614,34 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 29751,54 грн.

Суд, беручи до уваги, що уточнені позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних подано до суду 12 листопада 2018 року згідно дати подання поштового відправлення до відділення Укрпошти Експрес (а.с.163), вважає за необхідним застосувати за заявою представника відповідача строк позовної давності. Відповідно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму прострочених відсотків заявлені з пропуском загального строку позовної давності і підлягають задоволенню лише за період з 12 листопада 2015 року по 12 листопада 2018 року.

Таким чином в цей період з відповідача підлягають стягненню: сума втрат від інфляції по простроченому основному боргу 16882,50грн., сума трьох процентів річних на суму простроченого основного боргу 4896,17грн., сума інфляційних втрат по прострочених відсотках 8881,83 грн.; сума трьох процентів річних по простроченим відсоткам 2294,3 грн.

Отже, суд, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості в сумі 224904,62 грн., з яких:

сума основної заборгованості складає 125605,38 грн.;

сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом складає 64 344,44 грн.;

сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 16882,50 грн.;

сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 8881,83 грн.;

три проценти річних на суму простроченого кредиту - 4896,17 грн;

три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 2294,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 4205,56 грн. (а.с.1,183).

Таким чином, на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають стягненню з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в розмірі 3710,15 грн., оскільки сума до стягнення - 224904,62 грн. складає 80,22 % заявлених вимог 280370,90 грн. (224904,62*100/280370,90) , із цього виходить, що сума судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 3373,70 грн. (4205,56*80,22/100).

Керуючись ст.ст. 2, 11-13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" адреса місця знаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ) до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 86080, Донецька обл., Ясинуватський район, с. Спартак, вул. Леніна, буд.15; проживає за адресою: 86020, Донецька обл.., АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 86080, Донецька обл., Ясинуватський район, с. Спартак, вул. Леніна, буд.15; проживає за адресою: 86020, АДРЕСА_2) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (адреса місця знаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ), заборгованість за кредитним договором № 4708 від 07 листопада 2011 року станом на 22 жовтня 2018 року в розмірі 224 904 ( двісті двадцять чотири девятсот чотири) грн. 62 коп., яка складається з: 125605 грн. 38 коп. - основний борг, 66344 грн. 44 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 16882 грн. 50 коп. - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту, 8881 грн. 83 коп. втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 4896 грн.17 коп. - три проценти річних на суму простроченого кредиту, 2294 грн. 30 коп. - три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 86080, Донецька обл., Ясинуватський район, с. Спартак, вул. Леніна, буд.15; проживає за адресою: 86020, АДРЕСА_2) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (адреса місця знаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3373 (три тисячі триста сімдесят три) грн. 70 коп.

Скасувати захід забезпечення позову, накладений ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28 грудня 2018 року № 2-з/229/27/2018, у вигляді арешту автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANS KA, 2008 року випуску, колір - білий, державний номерний знак НОМЕР_1; автомобіля TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір-сірий, державний номер АН 6178СО.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення складений і підписаний суддею 25 квітня 2019 року.

Суддя: Є.В. Петров