ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/5420/18

провадження № 22-ц/4809/703/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2

представник ДП «Кіровоградський облавтодор» - Федіченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2019 року, суддя Шевченко І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення витрат на поховання та відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» про стягнення витрат на поховання та відшкодування шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.08.2015 року близько 20 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Вольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на 53 км. автодороги Кіровоград-Платонове, Новоукраїнського району Кіровоградської області, допустив наїзд на перешкоду у вигляді ями, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням її чоловіка - ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП чоловік загинув на місці події.

14.08.2015 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225.

Постановою від 18.04.2016 року заступника начальнику СУ ГУ НП у Кіровоградській області закрито вказане кримінальне провадження на підставі, зокрема, висновку судово-технічної експертизи, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз в якому значилось:

«1-4. 1-й варіант: на момент виникнення ДТП були відсутні дорожні знаки, а також знаки зони дії якої поширюється на місце події.

Стан дорожнього покриття в місці ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів не відповідав вимогам п.п.3.1.1,3.1.2 ДСТУ 3587.

Виходячи із вимог загальних положень розділу 3 ДСТУ 3587 в цьому випадку на ділянці дороги, де стан дорожнього покриття не відповідає вимогам нормативів (незадовільні дорожні умови) з метою забезпечення безпеки руху транспортних засобів, за умови наявності окремої вибоїни глибиною 26 см, необхідно встановлювати додаткові попереджувальні та забороняючи засоби дорожнього руху.

На ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130м, де мало місце ДТП за участю водії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дорожні знаки, які б вказували про місце розташування вибоїни в місці ДТП і обмежували швидкість руху на ділянці дороги, на момент виникнення ДТП були відсутні. Тобто, водії транспортних засобів не були належним чином інформовані і попереджені про наявну на їх смузі руху перешкоду у вигляді окремих вибоїн та для забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги не було введено обмеження максимальної швидкості руху. В місці ДТП повинні були встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Стан дорожнього покриття і організація дорожнього руху в місці, де сталось ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не відповідали вимогам п.п.3.1.1 і 3.1.2 ДСТУ 3587 і п.п.10.3.1, 10.3.2, 10.3.16, 10.5.25 ДСТУ 4100 і дані невідповідності з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

2-й варіант: на момент виникнення ДТП на 50 км + 400 метрів автодороги Кіровоград-Платонове встановлено дорожній знак 1.12 «Вибоїна» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» 10 км.

Стан дорожнього покриття в місці ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів не відповідав вимогам п.п.3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587.

В місці ДТП повинні були встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В даному випадку організація дорожнього руху в місці, де сталося ДТП не відповідало загальними вимогам 3 розділу ДСТУ 3587 і п. 10.5.25 ДСТУ 4100.

Стан дорожнього покриття і організація дорожнього руху в місці, де сталося ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не відповідали загальним вимогам розділу 3 та п.п. 3.1.1 і 3.1.2 ДСТУ 3587 і п.п. 10.5.25 ДСТУ 4100, однак дані невідповідності з технічної точки зору, не знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, так як учасники дорожнього руху були проінформовані про наявність небезпечної ділянки дороги (наявність вибоїн) та повинні були це враховувати під час вибору швидкості руху та прийомів керування транспортними засобами.

Позивач зазначив, що у зв'язку зі смертю чоловіка понесла витрати на його поховання та спорудження надгробного пам'ятника, які склали 56 600 грн.

Крім того, згідно звіту про експертну оцінку колісного транспортного засобу марки «Шевролет Авело», реєстраційний номер ВА 0257ВА, який було пошкоджено в результаті ДТП від 25.04.2016 року матеріальний збиток становить 112 849,80 грн. та вартість проведення експертизи склала 1 500 грн., які просить стягнути з відповідачів.

Також позивач зазнала значної моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях у зв'язку зі смертю близької людини, у душевних стражданнях пов'язаних із зневіренням у власні сили; стійке відчуття безвихідності; відчай від неможливості відновити почуття безпеки за своє життя; вимушеності докладати податкові зусилля для організації свого життя; порушення нормальних життєвих зв'язків, погіршення відносин з оточуючими; настання негативних змін у житті; насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції; тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення та приниженої гідності. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 170 949,80 грн. матеріальної шкоди витрат на поховання і спорудження надгробного пам'ятника та 50 000 грн. моральної шкоди.

В ході розгляду справи позивач подав змінену позовну заяву, де зазначив, що витрати на поховання на спорудження надгробного пам'ятника складають 32 512,79 грн. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 146 862,59 грн. матеріальної шкоди витрат на поховання і спорудження надгробного пам'ятника та 50 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2019 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд не звернув увагу на те, що постанова від 18.04.2016 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 скасована. Позивач не довів, що шкода завдана саме діями або бездіяльністю відповідачів, що спричинили негативні наслідки у вигляді шкоди. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про дотримання водієм вимог Правил дорожнього руху, зокрема в частині дотримання швидкісного режиму під час керування транспортним засобом. Подання позову є передчасним, так як не встановлено особу відповідальну за ДТП. Крім того, жоден із працівників Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» не притягнутий до будь-якого виду відповідальності, а тому відсутні підстави для настання цивільної відповідальності Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про часткове скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що стан дорожнього покриття і організація дорожнього руху в місці, де сталося ДТП не відповідав вимогам п.п. 3.1.1 і 3.1.2 ДСТУ 3587 і п.п.0.3.1, 10.3.2, 10.3.2, 10.3.16, 10.5.25 ДСТУ 4100 і дані невідповідності з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з виникненням ДТП. В матеріалах справи відсутні відомості які б вказували на вину ОСОБА_4, а тому відсутні правові підстави та обов'язок відшкодування не лише витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, а й матеріального збитку, що завданий транспортному засобу потерпілого. Крім того, страховиком не лише було здійснено виплату за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 521 417, 25 грн., а й заявлено регресну вимогу до визначеної особи, що є винуватцем у скоєнні ДТП (працівника «Лелеківської дорожньо-експлуатаційної ділянки» ДП «Кіровоградський облавтодор» ). Зазначив, що ДТП сталася не з його вини, а її скоєння для нього стало наслідком дій обставин непереборної сили, а тому він має бути звільнений від обов'язку відшкодувати шкоду.

В апеляційній скарзі Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що Облавтодор повинен нести відповідальність за наслідки ДТП, оскільки він здійснював експлуатаційне обслуговування даної дороги. Позивач не надала і матеріали справи не містять жодного доказу наявності вини Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області, зокрема жодної справи відносно посадових осіб Служби про адміністративне правопорушення, що стосується ДТП , не існує.

Ухвалами Кропивницького апеляційного суду від 05.03.2019 року, 20.03.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалами Кропивницького апеляційного суду від 20.03.2019 року справу призначено до розгляду.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційні скарги не надано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що 13.08.2015 року близько 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Вольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на 53 км автодороги Кіровоград-Платонове, Новоукраїнського району Кіровоградської області, допустив наїзд на перешкоду у вигляді ями, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП ОСОБА_6 загинув на місці події.

14.08.2015 року відомості про зазначене ДТП були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та СУ ГУ НП в Кіровоградській області проведено слідство.

Постановою від 18.04.2016 року заступника начальнику СУ ГУ НП у Кіровоградській області закрито вказане кримінальне провадження на підставі, зокрема, висновку судово-технічної експертизи, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз в якому значилось: що на момент виникнення ДТП були відсутні дорожні знаки, а також знаки зони дії якої поширюється на місце події: Стан дорожнього покриття в місці ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів не відповідав вимогам п.п.3.1.1,3.1.2 ДСТУ 3587.

Виходячи із вимог загальних положень розділу 3 ДСТУ 3587 в цьому випадку на ділянці дороги, де стан дорожнього покриття не відповідає вимогам нормативів (незадовільні дорожні умови) з метою забезпечення безпеки руху транспортних засобів, за умови наявності окремої вибоїни глибиною 26 см, необхідно встановлювати додаткові попереджувальні та забороняючи засоби дорожнього руху.

На ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130м, де мало місце ДТП за участю водії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дорожні знаки, які б вказували про місце розташування вибоїни в місці ДТП і обмежували швидкість руху на ділянці дороги, на момент виникнення ДТП були відсутні. Тобто, водії транспортних засобів не були належним чином інформовані і попереджені про наявну на їх смузі руху перешкоду у вигляді окремих вибоїн та для забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги не було введено обмеження максимальної швидкості руху. В місці ДТП повинні були встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Стан дорожнього покриття і організація дорожнього руху в місці, де сталось ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не відповідали вимогам п.п.3.1.1 і 3.1.2 ДСТУ 3587 і п.п.10.3.1, 10.3.2, 10.3.16, 10.5.25 ДСТУ 4100 і дані невідповідності з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Також зазначено , що на момент виникнення ДТП на 50 км + 400 метрів автодороги Кіровоград-Платонове встановлено дорожній знак 1.12 «Вибоїна» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» 10 км.

Стан дорожнього покриття в місці ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів не відповідав вимогам п.п.3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587.

В місці ДТП повинні були встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» і 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В даному випадку організація дорожнього руху в місці, де сталося ДТП не відповідало загальними вимогам 3 розділу ДСТУ 3587 і п. 10.5.25 ДСТУ 4100.

Стан дорожнього покриття і організація дорожнього руху в місці, де сталося ДТП на ділянці автомобільної дороги Кіровоград-Платонове на 53 км + 130 метрів за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не відповідали загальним вимогам розділу 3 та п.п. 3.1.1 і 3.1.2 ДСТУ 3587 і п.п. 10.5.25 ДСТУ 4100, однак дані невідповідності з технічної точки зору, не знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, так як учасники дорожнього руху були проінформовані про наявність небезпечної ділянки дороги (наявність вибоїн) та повинні були це враховувати під час вибору швидкості руху та прийомів керування транспортними засобами.»

Відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 02.11.2011 року № 12 (яке діяло станом на 16.04.2015 року), метою діяльності Служби є організація утримання в належному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується. Предмет діяльності Служби, серед іншого, полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Між Службою (Замовник) та Облавтодором (Підрядник) 13.03.2015 року укладено договір підряду № 31, згідно якого Підрядник зобов'язувався надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Кіровоградської області й дотримуватися вимог Законів України «Про автомобільні дороги» та «Про дорожній рух», а також діючих нормативних документів, що регламентують правила ремонту та утримання доріг загального користування.

Перелік автомобільних доріг, на яких Облавтодор зобов'язувався надавати послуги, визначено у Додатку 1 до Договору від 13.03.2015 року № 31, серед якого є автомобільна дорога М-13 Кіровоград - Платонове (на Кишинів).

Згідно пункту 1.5. Договору на період його дії Підрядник у повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки дорожнього руху і несе повну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна подія сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, а також забезпечує повне майнове відшкодування Замовнику, у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відводу на мережі автомобільних доріг юридичними чи фізичними особами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди отриманої в результаті ДТП та покладення цивільно-правової відповідальності на відповідачів: ОСОБА_4, ДП «Кіровоградський облавтодор» та Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області - солідарно.

Суд першої інстанції зазначив , що докази понесення витрат позивачем та заподіяної шкоди підтверджені наданими копіями: накладна № 84 від 14.04.2016 року (а.с. 5) на суму 20 100 грн., накладна б/н від 14.08.2015 року (а.с. 6) на суму 6 500 грн., накладна № б/н від 14.08.2015 року на суму 3 338,00 грн. (а.с.43), квитанція до прибуткового касового ордера № 25 від 14.08.2015 року (а.с. 44).

Згідно Звіту про експерту оцінку колісного транспортного засобу марки Шевролет Авео НОМЕР_2, який було пошкоджено в результаті ДТП від 25.04.2016 року матеріальний збиток складає 112 849,80 грн. (а.с. 15-18), вартість проведення експертизи складає 1 500 грн.(а.с. 14).

Суд дійшов до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала моральні страждання.

На відшкодування моральної шкоди суд визначив грошову суму в розмірі 10 000 грн.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2015 року близько 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Вольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на 53 км автодороги Кіровоград-Платонове, Новоукраїнського району Кіровоградської області, допустив наїзд на перешкоду у вигляді ями, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП ОСОБА_6 загинув на місці події.

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди які виникли у зв'язку ДТП.

З матеріалів прави вбачається, що суд першої інстанції встановив, що суб'єктами, які мають задовольнити вимогу позивача, є саме завдавачі шкоди - відповідачі по справі.

Діючим законодавством встановлено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.Страхування здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

З доводів відповідача по справі - ОСОБА_4 викладених в апеляційній скарзі вбачається , що ним було укладено договір страхування відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

З пояснень представника позивача вбачається, що позивач зверталась до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди однак відповіді не отримала тому позивач вибрала спосіб захисту шляхом звернення до суду з позовом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Викладене обґрунтування також зазначене в Постанові Великої Палати Верховного Суду справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс 18.

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув увагу на зазначені обставини.

При розгляді справи, суд першої інстанції залучив до участі по справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в той час, як суд першої інстанції повинен був встановити чи були автомобілі , учасники ДТП, застраховані відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зокрема чи був укладений договір обов'язкового страхування з відповідачем по справі - ОСОБА_4відповідно до зазначеного закону і вирішити питання про можливість залучення до участі у справі в якості відповідача належну страхову компанію.

Суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного провадження позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі належних відовідачів по справі.

В даному випадку позовні вимоги про стягнення заподіяної шкоди з відповідачів по справі є передчасними і необґрунтованими відповідно до норм діючого законодавства яке регулює спірні правовідносини .

Рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, зокрема не встановив дійсні обставини по справі, не сприяв всебічному розгляду справи, а також неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позову відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2019 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення витрат на поховання та відшкодування шкоди - відмовити.

Текст постанови складено 15 .04.2019року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: