Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 373/34/18-ц

провадження № 61-42430св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В.І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року у складі судді Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

09 січня 2018 публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 172,99 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

30 травня 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направило до суду заяву, у якій просило зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача, у зв'язку зі сплатою всієї суми боргу, лише судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року у складі судді Керекези Я. І. провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Оскільки сума судового збору не входить до змісту (розміру) позовних вимог, є лише законодавчо визначеною величиною обов'язкової оплати позову при зверненні до суду, сума заборгованості за кредитним договором, яка і становила зміст та розмір позовних вимог, сплачена повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами відсутній предмет спору.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погодившись із такою ухвалою, ПАТ «Державний ощадний банк України» оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

Апеляційний суд виходив із того, що заявник не виконав вимоги ухвали апеляційного суду Київської області від 22 червня 2018 року, якою апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, а саме: для сплати судового збору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПАТ «Державний ощадний банк України» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд не звернув увагу на те, що звернення з апеляційною скаргою зумовлене виправленням судової помилки, а сплата судового збору за подання цієї скарги покладе на відповідача ще й обов'язок з відшкодування витрат за апеляційний розгляд справи.

Крім того, зобов'язуючи сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, апеляційний суд помилково вважав, що ухвала не є судовим рішенням.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Верховного Суду від 30 лютого 2018 року вищезазначену справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Апеляційним судом установлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до суду і просило стягнути з ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 6 172,99 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

У подальшому, банківська установа направила до суду заяву та, у зв'язку зі сплатою всієї суми боргу, просила стягнути з відповідача лише судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року провадження у вищезазначеній справі закрито, оскільки відсутній предмет спору.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідач є особою з інвалідністю 2 групи і відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ПАТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу місцевого суду в частині стягнення з відповідача судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 червня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

09 липня 2018 року на адресу апеляційного суду Київської області надійшла заява ПАТ «Державний ощадний банк України» про усунення недоліків, в якій банк зазначив, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Апеляційний суд, у зв'язку з невиконанням ухвали суду від 22 червня 2018 року про залишення скарги без руху, апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року визнав неподаною та повернув заявнику.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не повністю відповідає.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, а в подальшому визнаючи її неподаною та повертаючи, апеляційний суд погодився з доводами заявника про те, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір. Водночас, помилково вважав, що оскільки заявник оскаржує не рішення суду першої інстанції, а ухвалу, тому апеляційна скарга підлягає оплаті судовим збором на загальних підставах.

З огляду на засади цивільного судочинства, у тому числі і щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення), доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що апеляційний суд, постановивши ухвалу від 10 липня 2018 року про повернення апеляційної скарги, порушив норми процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи зазначене, судове рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 141, 400, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат