03.04.2019 Єдиний унікальний номер 205/5516/18
Єдиний унікальний номер № 205/5516/18
Провадження № 2/205/204/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Управління-служба у справах дітей виконком у Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, Орган опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Управління-служба у справах дітей виконком у Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Батько дітей - ОСОБА_4 аліменти сплачує, однак матеріально забезпечувати дітей не бажає, ніяких стосунків з дітьми не підтримує, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітніх доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

У судовому засіданні 16.11.2018 року Орган опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради залучено до участі у справі в якості третьої особи.

У своїй заяві від 03.04.2019 року позивач просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у заяві від 03.04.2019 року просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає.

Представник Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі письмово просила розглядати справу без її участі, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Органу опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2001 року по 26.02.2013 року (а.с. 10, 15-16).

Від сумісного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 13).

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1). не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 79, 81 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач нехтував своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дітей, ухилявся від виховання та утримання. Твердження, що відповідач не здатний виховувати своїх дітей є передчасними та необґрунтованими.

Також суд приймає до уваги висновок виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 11.03.2019 року № 10/39-1193, відповідно до якого Орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні його дітей.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, сплачує аліменти на утримання дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, з дітьми спілкується.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи, враховуючи інтереси дітей та те, що позивачем не наведено належних та допустимих доказів свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а отже за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 51, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 150, 164-166 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), треті особи: Управління-служба у справах дітей виконком у Новокодацької районної у м. Дніпрі ради ( місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 77), Орган опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради (місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32), про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя Н.В. Басова