Справа № 158/182/19
Провадження № 2/0158/185/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Костюкевича О.К.
секретаря Хмілевської І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 09.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Відповідач ОСОБА_2 скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2019 року складає 44 154 грн. 09 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1 837 грн. 97 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 3004 грн. 85 коп., пеня 36 72 грн. 50 коп., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 2 078 грн. 77 коп.
Тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 44 154 грн. 09 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.
Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, так як жодних кредитних договорів він не підписував, коштів будь-яких не отримував, розрахунок пені є незрозумілим для нього, розмір пені ніколи не узгоджувався між сторонами та його розрахунок є необґрунтованим. Крім того, зазначає, що позивачем пропущені усі строки позовної давності, зокрема трирічний з моменту виникнення зобовязання та річний для нарахування пені. А також заперечує щодо нарахування штрафів, так як таких умов з банком він не підписував та не знав про їх існування взагалі.
Представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» було подано відповідь на відзив, відповідно до якої стверджують, що відповідачем було підписано заяву 09.06.2006 року, відповідно до якої він отримав кредит у розмірі 4000 грн., власноручним підписом підтвердив, що він знайомий із умовами банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. Відповідачем не оскаржено даного кредитного договору, тому він є дійсним. Крім того, ними надано копію паспорта відповідача, його фото із банківською карткою, що підтверджує укладення з ним договору кредиту.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, згідно з поданою представником заявою просили проводити розгляд справи у їх відсутності, та відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 26.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 на підставі заяви останнього був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с. 12-28/.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, носять зобов'язальний характер. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою.
Судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що він не укладав кредитного договору, оскільки кредитний договір ним не оспорений, на даний час є дійсним, у заяві про надання кредиту наявний підпис відповідача, до матеріалів справи долучено фото з карткою відповідача та детальні розрахунки операцій за картковими рахунками відповідача, що свідчить про те, що останній активно користувався кредитним коштами, сплачував відсотки за їх використання тощо. Також суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позовних вимог у звязку з пропущенням строків позовної давності, так як вбачається із розрахунків, відповідачем було здійснено платежі по кредитній картці 10.07.2016 року, а позов подано до суду 22.01.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, отже така вимога відповідача про застосування строків позовної давності до задоволення не підялгає.
В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 належним чином умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем нарахована сума пені за несплачені відсотки на поточну заборгованість та несплачені відсотки на прострочену заборгованість складає 36 732 грн. 50 коп. при заборгованості по тілу кредиту 1837 грн. 97 коп.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).
Отже, частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 03.09.2014 року.
А тому, розмір пені слід зменшити до 1837 грн. 97 коп., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені.
Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому у рішенні в частині стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) в розмірі 2578 (500 + 2078,77 грн.) слід відмовити.
Відтак, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задоволив позов частково, заборговані суми стягнув з відповідача ОСОБА_2 тому стягує з нього в користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, всього в розмірі 1762 грн., що підтверджені документально.
Керуючись ст. ст. 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 553, 554, 625 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -
у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 09.06.2006 року у розмірі 6680 (шість тисяч шістсот вісімдесят) грн. 79 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1837 грн. 97 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 3004 грн. 85 коп., пеня 1837 грн. 97 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК») 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; .

Представник позивача: ОСОБА_4, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: с. Жидичин вул. Лесі Українки, 19 Ківерцівського району Волинської області п/і 45240, ІНПП: НОМЕР_1, паспорт серії АС № 337154, виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 03.09.1997 року.

Представник відповідача: ОСОБА_3, м. Луцьк вул. В.Хурсенка, 56/53 Волинської області.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_5

Повне судове рішення складене 17.04.2019 року