Номер провадження: 22-ц/813/5526/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Кравця Ю.І., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пенсійне забезпечення) ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та повернення особистих грошових коштів,

встановив:

14.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 15.02.2019 року звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.02.2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що апелянтом при поданні апеляційної скарги не був сплачений судовий збір; не було надано клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали; вимоги апеляційної скарги сформовано не чітко, з тексту апеляції не вдається встановити кому вони адресовані;апелянт не наводить будь - яких аргументів щодо того в чому полягає законність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та ( або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); апелянт не наводить нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, використаних судом першої інстанції; апелянтом не додано до апеляційної скарги копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

18.03.2019 року до Одеського апеляційного суду Блажко С.П. подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, у звязку з тим, що недоліки вказані в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25.02.2019 року були усунуті частково, а саме не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 384,20 грн. Так, стосовно сплати судового збору, апелянт у своїй заяві та апеляційній скарзі посилалась на те, що вона звільнена від сплати судового збору, оскільки вона звернулась до суду з позовом про відшкодування їй матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення. Однак у зв`язку з тим, що в матеріалах справи були відсутні докази вчинення кримінального правопорушення відповідачем відносно позивача, дана апеляційна скарга знов була залишена без руху та роз`яснено апелянту, що підстав звільнення її від сплати судового збору матеріали справи не містять. Також апелянту було роз`яснено про порядок можливості розстрочки або відстрочки сплати збору відповідно до ст. 136 ЦПК України (а.с.101- 102).

08.04.2019 року до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала знову заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, однак апелянт не надала до суду заяви про відстрочку або розстрочку сплати судового збору, з посиланням на те, що вона звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки звернулась до суду з позовом про відшкодування їй матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

У зв`язку з невиконанням апелянтом вимоги ухвали Одеського апеляційного суду від 20.03.2019 року, ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.04.2019 року апеляційна скарга була повернута. Апелянту було роз`яснено, що апеляційний суд виходив з того, що правові підстави для відкриття апеляційного провадження у даному випадку відсутні, так як п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується на спірні правовідносини, звязку з чим апелянт ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору. Однак, в даному випадку матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем, або іншою особою кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки таким доказом може бути або обвинувальний вирок суду, або постанова про закриття провадження у справі з нереабілітуючих підстав. Сам по собі факт внесення до ЄРДР інформації про вчинення кримінального правопорушення, не може свідчити про вчинення відносно особи кримінального правопорушення. Також таким доказом не може бути пам`ятка про права та обов`язки потерпілого, в даному випадку ОСОБА_1 , яку вона подала до своєї заяви, яка між тим не має жодного підпису посадової особи про її вручення.

03.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася з повторною ідентичною за змістом апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року, яка містить клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду з посиланням на те, що вона п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільнена від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вже було зазначено, ОСОБА_1 15.02.2019 року зверталася з апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.04.2019 року апеляційна скарга була повернута у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору або надання доказів звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, про що було вказано в ухвалі від 16.04.2019 року.

Не вважаючи на це, 03.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, до якої знов не додано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та доказів звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.04.2019 року апеляційна скарга була повернута у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору та доказів звільнення від сплати судового збору, до повторно поданої 03.05.2019 року апеляційної скарги також не додано доказів сплати судового збору та доказів наявності підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суд дійшов до висновку, що обставини, що стали підставою для повернення скарги 16.04.2019 року, не перестали існувати, що у відповідності до ч.6 ст.185 ЦПК України перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що повторно подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст.185 ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що ухвала Одеського апеляційного суду від 16.04.2019 року, у якій було роз`яснено ОСОБА_1 те, що вона не звільнена від сплати судового збору з підстав, на які вона також посилається у повторно поданої 03.05.2019 року апеляційної скарзі,набрала законної сили та відсутні докази її оскарження

ОСОБА_1 повторно поданій 03.05.2019 року апеляційної скарзі ОСОБА_1 , знов посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору з підстав того, що вона звернулась до суду з позовом про відшкодування їй матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального провадження та знов додає до апеляційної скарги ті ж самі документи, що додавала до апеляційної скарги 15.02.2019 року (а.с.68-74).

Згідно ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дії ОСОБА_1 щодо подання апеляційної скарги з завідомо наявними процесуальними порушеннями зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи та суперечить завданню цивільного судочинства.

Частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи визнання судом дій апелянта щодо подання неналежно оформленої апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами учасником судового процесу та що ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч.6 ст.185 ЦПК України, звернулась з повторною апеляційною скаргою до суду, коли не перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 44, ст., 185, ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб( пенсійне забезпечення) ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та повернення особистих грошових коштів , - повернути.

Ухвала апеляційного суду в частині повернення апеляційної скарги набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.05.2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суд Ю.І. Кравець