Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 515/2093/17

провадження № 61-5172ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно за набувальною давністю - нежитлову будівлю НОМЕР_1 комплексу будівель і споруд НОМЕР_2, що складається з приміщень під літерою «А», загальною площею 1 059,4 кв. м, розташованих на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за межами населеного пункту.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області Горностаєвої Т. В., яка звернулася в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно визнано неподаною та повернуто заявнику.

06 березня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області направила касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У зв'язку з наведеним скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду, заявнику - юридичній особінеобхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику становить 1 921,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху для сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько