Справа №:755/1250/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі:

представника відповідача Донця Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Донця Юрія Борисовича про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння без розгляду в межах розгляду цивільної справи № 755/1250/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та за об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом виселення особи,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та за об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом виселення особи.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння без розгляду, оскільки позивач та представник позивача повторно не з`явились в судові засідання 17 квітня 2019 року та 21 травня 2019 року.

Позивач та представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Третя особа - 1 та представник третьої особи -2 в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - адвоката Донця Ю.Б., дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

За змістом положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

17 квітня 2019 року та 21 травня 2019 року, позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Власенко Д . О. в судові засідання не з`являлись, булий повідомлені належним чином, що підтверджується наявною у справі розпискою на судове засідання 17.04.2019 року та зворотніми повідомленням на судове засідання 21.05.2019 року з підписами останніх. (а. с. 106, 115-116)

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Власенко Д.О. повторно не з`явились в судові засідання, доказів, які мали підтвердити поважність причини неявки в судове засідання суду надано не було, позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Власенко Д.О. не скористались процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у їх відсутність, в той же час проведення судового розгляду справи без участі позивача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Власенко Д.О. суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Заява про розгляд справи за відсутності позивача у матеріалах справи відсутня, що позбавляє суд прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів, а саме справа знаходиться у провадженні суду з 17 січня 2017 року.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем та його представником заінтересованості у вирішенні даного спору, в той час з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін, проведення судового розгляду справи у відсутності позивача суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 131, 223, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Донця Юрія Борисовича про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Управління державної реєстрації Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 травня 2019 року.

Суддя Н. О. Яровенко