Ухвала

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3948/11

провадження № 61-47386ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - ОСОБА_2, про припинення поруки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 676870,03 доларів США; з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором № LK/ZP 07-2007/134 про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку в розмірі 31 406 61 доларів США еквівалент 249 996,62 грн.

ОСОБА_2 подано зустрічний позов, у якому просила визнати недійсним кредитний договір та договір про встановлення ліміту кредитування.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про припинення поруки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва, позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 676 870,03 доларів США, що еквівалентно 5 395 466,38 грн; Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором № LK/ZP 07-2007/134 про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку в розмірі 3140661 доларів США, що еквівалентно 249 996, 62 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_1, яка не брала участі у справі, звернулася через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою нарішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що її не було залучено до участі у справі, проте оскаржувані рішення впливають на її права та інтереси.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

У частині четвертій статті 389 ЦПК України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Тлумачення частини першої та четвертої статті 389 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки лише після розгляду апеляційною інстанцією її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, оскільки саме суд першої інстанції визначає суб'єктний склад сторін.

Аналіз касаційної скарги ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, свідчить про те, що участі у справі вона не брала та рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року у апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року було оскаржене представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_1 не була учасником справи, з апеляційною скаргою, як особа, яка не приймала участь у справі, до апеляційного суду не зверталася, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - ОСОБА_2, про припинення поруки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик