Справа № 465/7776/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/412/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м.Львова від 09 липня 2018 року ухваленого судом у складі судді Ванівського Ю.М. у справі № 465/7776/15-ц за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи ЛКП «Затишне», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про демонтаж самочинно встановленого обладнання для квартири, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_1 про демонтаж самочинно встановленого обладнання для квартири.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на території Франківського району м. Львова знаходиться будинок АДРЕСА_1 , що перебуває у комунальній власності. Вказаний будинок перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Затишне». Власник квартири АДРЕСА_5 самовільно проклав труби через вентиляційний канал, а також в підвальному приміщенні влаштовано насос для підкачки води, розширювальний бак для води на бойлер для підігріву, що підтверджується спільним актом від 24.06.2015р., складеним ЛМКП «Львівводоканал», ЛКП «Затишне» та представниками відділу житлового господарства Франківської районної адміністрації. Франківською районною адміністрацією по даному факту прийнято розпорядження від 29.09.2015р. №490 «Про демонтаж самочинно встановленого обладнання для квартири АДРЕСА_1 », яким зобов`язано ОСОБА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно прокладені водопровідні труби у вентиляційному каналі для квартири АДРЕСА_3 та звільнити вентиляційний канал, демонтувати самочинно встановлені у підвальному приміщенні насос для підкачки води, розширювальний бак для води та бойлер для підігріву води. На розпорядження районної адміністрації та попередження ЛКП «Затишне» відповідач не реагує, дозвільних документів на проведення переобладнання відповідачем не пред`явлено. Просить позов задоволити, зобов`язати відповідача за власні кошти демонтувати самочинно прокладені водопровідні труби у вентиляційному каналі для квартири АДРЕСА_3 та звільнити вентиляційний канал, демонтувати самочинно встановлені у підвальному приміщенні насос для підкачки води, розширювальний бак для води та бойлер для підігріву води, стягнути з відповідача судові витрати.

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив голова Франківської районної адміністрації Тимчишин О. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене порушенням норм процесуального та не правильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування всіх обставин справи. Стверджує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач не отримував дозволу на переобладнання квартири, допустив самовільне переобладнання шляхом встановлення труб через вентиляційний канал, а також в підвальному приміщенні влаштував насос для підкачки води, розширювальний бак для води на бойлер для підігріву, що підтверджується спільним актом від 24.06.2015р., складеним ЛМКП «Львівводоканал». Вказані переобладнання призводять до порушення конструктивних елементів та протипожежного захисту. Відповідач не виконує розпорядження Франківської РА від 29.09.2015 року №490, яким його зобов`язано демонтувати за власні кошти прокладені водопровідні труби у вентиляційному каналі, насос для підкачки води, бак та бойлер. Встановлення даного обладнання без дозволу органу місцевого самоврядування суперечить вимогам ст.152 ЖК України та п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення,яким позов задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У ч. 2 ст.247 ЦПК України зазначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини справи.

З довідки місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Затишне» №1757 від 10.08.2015р. вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (витяг про державну реєстрацію прав №31534550 від 04.10.2011)(а.с.11).

ЛМКП «Львівводоканал» 24.06.2015р., складений акт про те, що в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 виявлено насос підкачки холодної води, накопичувальний бак для холодної води, бойлер для підігріву води, якими користуються мешканці квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3(а.с.6)

Актом візуального обстеження від 04.09.2015р. встановлено те, що власником квартири АДРЕСА_3 самовільно прокладено водяні труби через вентиляційний канал, а також в підвальному приміщенні влаштовано насос для підкачки води, розширювальний бак для води та бойлер для підігріву води(а.с.5).

Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 29.09.2015р. №490 «Про демонтаж самочинно встановленого обладнання для квартири № АДРЕСА_3 », затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 15.09.2015р. №29 §04) про демонтаж самочинно прокладених водопровідних труб у вентиляційному каналі для квартири АДРЕСА_3 та демонтаж самочинно встановлених у підвальному приміщенні насосу для підкачки води, розширювального баку для води та бойлера для підігріву води. Зобов`язано ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_3 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно прокладені водопровідні труби у вентиляційному каналі для квартири АДРЕСА_3 та звільнити вентиляційний канал, демонтувати самочинно встановлені у підвальному приміщенні насос для підкачки води, розширювальний бак для води та бойлер для підігріву води (а.с.4).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2017 року у справі №465/1168/16-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №490 від 29.09.2015 року «Про демонтаж самочинно встановленого обладнання для квартири, АДРЕСА_3 ».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а крім цього вважає, що слід доповнити мотивувальну частину судового рішення наступним.

Відповідно до ч.4,5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року зазначено, що підставою для скасування розпорядження Франківської РА №490 від 29.09.2015 року є те, що голова районної адміністрації не має повноважень на видачу розпоряджень про зобов`язання особи демонтувати (знести) самочинне будівництво, а уповноважений лише затверджувати відповідний висновок міжвідомчої комісії при районній адміністрації .

Відтак, оскільки наведене вище розпорядження скасовано, підстав для його виконання у відповідача немає, а тому позов з цих підстав до задоволення не підлягає, а доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Однак як вбачається з позовної заяви крім невиконання розпорядження Франківської РА №490 , підставою позову є те що відповідачем здійснено переобладнання квартири без дозволу органу місцевого самоврядування, що є порушенням вимог ст.152 ЖК України та п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Суд відмовив у позові лише з підстав скасування ОСОБА_4 , однак не навів в рішенні мотивів в частині здійснення відповідачем переобладнання без дозволу органу місцевого самоврядування, а тому слід доповнити мотивувальну частину рішення.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до п.п.1.4.1,1.4,2,1.4.4 ПРАВИЛ утримання жилих будинків та прибудинкових територій переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання,

перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

На підтвердження позовних вимог про самовільне прокладення водяних труб через вентиляційний канал та встановлення в підвальному приміщенні насос для підкачки води, розширювальний бак на бойлер для підігріву, позивач посилається на акт візуального обстеження від 04.09.2015 року складеного комісією ЛКП «Затишне» (а.с.5).

В обґрунтування заперечень на позов, відповідачем надано акт приймання в експлуатацію димових та вентиляційних каналів житлових будинків після капітального ремонту і нового будівництва від 06 грудня 2016 року, який складений про те, що при перевірці технічного стану димових та вентиляційних каналів(водонагрівачів, плит, печей, котлів та ін.) з метою визначення їх придатності для продуктів згоряння і природної вентиляції при спалюванні газу в будинку АДРЕСА_6 та яким встановлено, що вказані квартири мають відокремлені димові і вентиляційні канали. Всі канали очищені від сажі та сторонніх предметів, будівельного сміття. Тяга в каналах на день провірки нормальна. Всі канали на горищі мають нумерацію квартир, нанесену незмиваючою фарбою (а.с.115).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивач не довів суду порушень вимог ст.152 ЖК України, оскільки не надав доказів того, що відповідач втрутився в інженерні системи загального користування, а тому змушений отримати дозвіл органу місцевого самоврядування на переобладнання.

Зокрема позивачем у позовній заяві та у наданих доказах не зазначено, чи вентиляційний канал у якому відповідач провів труби є у загальному користуванні, а з акту наданого відповідачем та Розрізу ДВК вбачається, що кожна квартира у будинку має свій окремий вентиляційний канал (а.с.116-117).

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З врахуванням того, що судом не встановлено обставин втручання в інженерні системи загального користування, обов`язку в отриманні документів, що дають право на переобладнання у відповідача не було.

Доводи апеляційної скарги аналогічні вимогам позовної заяви, яким дано оцінку в рішенні суду першої інстанції та судом апеляційної інстанції у вищенаведених мотивах.

Відтак суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про відмову в позові, однак неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для зміни рішення в мотивувальній частині, а резолютивну частину слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 п.1 ст.376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 376 ч.1 п.1,ч.4, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської радизалишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 09 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 17 травня 2019 року.

Головуючий : Мікуш Ю.Р.

Судді: Приколота Т.І.

Савуляк Р.В.