ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12829/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/512/19

Чернігівський апеляційний суд у складі :

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМЕХБУД 21», Центральне територіальне управління капітального будівництва Міністерства оборони України,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 29 січня 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ «ФК «Княгиня Ярославна», в якому просив визнати неправомірними вимоги відповідача щодо додаткового внесення ним коштів до фонду фінансування будівництва за додаткові 0,83 кв.м площі квартири у розмірі 6989 грн; визнати обов'язок відповідача щодо повернення йому коштів за різницю в 0,73 кв.м між фактичною площею квартири та раніше оплаченою площею в розмірі 6059 грн; стягнути з відповідача додатково сплачені ним кошти з урахуванням супутніх витрат у сумі 13625,11 грн та 8000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У мотивування заявлених вимог зазначив, що за умовами укладеного 21 грудня 2016 року між ним та ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» договору про передання прав та обов'язків за договором про участь у Фонді фінансування будівництва від 22 лютого 2016 року він сплатив товариству грошову суму у розмірі 649981 грн та отримав документи, що підтверджують його права як нового довірителя в договорі про участь у ФФБ та закріплені за ним 78,7 кв.м квартири. В липні 2018 року з листа ПАТ «ФК «Княгиня Ярославна» йому стало відомо, що площа його квартири збільшилась на 0,83 кв.м, і йому було висунуто вимогу щодо сплати 6989 грн (з розрахунку 8300 грн за 1 кв.м). На підтвердження факту розбіжностей в площі квартири жодних доказів відповідачем надано не було, натомість, у виготовленому на його особисте замовлення технічному паспорті розмір загальної площі квартири складав 77,3 кв.м, тобто на 0,73 кв.м менше, ніж у проектній документації. Про невідповідність площі квартири ним було зазначено в оглядовому ордері, який 19 вересня 2018 року він у присутності представника забудовника склав та підписав.

Після сильних душевних хвилювань у подальшому він здійснив додаткове внесення коштів на рахунок відповідача у розмірі 6889 грн та підписав акт прийому-передачі приміщення, проте зміст акту не відповідав дійсності, оскільки жоден з 12 недоліків, про які він зазначав у оглядовому ордері, усунутий не був.

Також стверджує, що своїми неправомірними діями відповідач створив такі умови, за яких він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з чим зазнав моральної шкоди, яку оцінює у 8000 грн.

Рішенням від 29 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи прийняте рішення незаконним та необґрунтованим, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було забезпечено неупередженого розгляду справи та захисту немайнових прав позивача, враховуючи той факт, що останній сплатив відповідачу фактичні грошові кошти за надмірну площу квартири, якої в дійсності не існує.

Скаржник зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги, як письмовий доказ, замовлений забудовником технічний паспорт на квартиру від 06 червня 2017 року, не надавши належної оцінки іншому доказу - замовленому ним особисто технічному паспорту від 10 вересня 2018 року та безпідставно послався у рішенні на неузгодження проведених ним обмірів із забудовником.

Звертає увагу на ті обставини, що погодження з забудовником проведення обмірів квартири чинним законодавством не передбачено, оскільки ставить останнього в монопольне становище щодо зазначення будь-якого розміру збудованого житла; заміри площі квартири за ініціативою забудовника були проведені до закінчення будівельних робіт, що і стало основною причиною розбіжностей у площі квартири під час здійснення двох замірів.

Вказує, що суд проігнорував і той факт, що повторну технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_1 було проведено Чернігівським МБТІ - суб'єктом господарювання, який пройшов атестацію та має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

На думку позивача, зазначаючи у рішенні, що позивач підписав акт прийому-передачі квартири, не маючи претензій до забудовника, суд залишив поза увагою, що підписання цього акту відбувалось під моральним тиском на нього з боку відповідача, з приводу чого він звертався з відповідною заявою до органів національної поліції.

У наданому відзиві сторона відповідача, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними, просить рішення суду залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити. Доводи відзиву зводяться до того, що згідно з п. 29 договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 22 лютого 2016 року умови цього договору вважаються виконаними та управління майном припиняється, якщо довіритель (позивач ОСОБА_3.) виконав усі зобов'язання перед управителем (ПАТ «ФК «Княгиня Ярославна») та після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію підписав акт приймання-передачі закріпленого за ним об'єкта інвестування.

Відповідач зазначає, що позивачем на виконання умов п. 21 договору здійснено доплату грошових коштів у розмірі 6889 грн та підписаний акт приймання-передачі приміщення, що свідчить про дотримання та погодження сторонами договору його істотних умов.

Доводи ОСОБА_3 щодо спричинення моральної шкоди вважає недоведеними.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21», вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Указує, що об'єкт введено в експлуатацію 25 червня 2018 року. За умовами договору сума коштів, яку мав додатково внести довіритель, визначається управителем виходячи з кількості вимірних одиниць об'єкта інвестування, що здійснюється на підставі матеріалів технічної документації. Скаржник здійснив оплату коштів відповідно до умов договору та підписав акт приймання-передачі, який є його невід'ємною частиною, а отже засвідчив належне виконання зобов'язання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що між забудовником та позивачем 05 жовтня 2018 року був підписаний акт приймання-передачі приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_2, який є невід'ємною частиною договору про участь у фонді фінансування будівництва від 22 лютого 2016 року. Суд зазначив, що у даному акті позивач погодився з тим, що відповідачем виконані всі обов'язки по договору у повному обсязі, і претензій одна до одної сторони не мають.

Також суд не прийняв до уваги тверджень позивача щодо інакших даних відносно площі об'єкту, зазначивши, що такі обміри не були погоджені забудовником та невідомо, яким чином вони проводились.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що згідно з договором про будівництво багатоповерхового будинку першого пускового комплексу (двох секцій на 90 квартир), укладеним 03 серпня 2015 року між ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» та Центральним територіальним управлінням капітального будівництва, та додаткової угоди № 1 до цього договору від 25 січня 2016 року забудовником будівництва 153-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 є ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» (а.с. 76-82).

22 лютого 2016 року між ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» (управителем) та ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» (довірителем) був укладений договір № 14Б-17/42/2007 про участь у Фонді фінансування будівництва (надалі - основний договір), за яким довіритель приймає на себе зобов'язання виконувати правила фонду та передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування, визначеного в п. 6 цього договору (а.с. 11-16). За змістом п. 6 основними характеристиками об'єкта інвестування є: трикімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 78,07 кв.м, поточною вартістю 647492 грн (із розрахунку вартості 1 кв.м - 8293,74 грн станом на 22 лютого 2016 року).

21 грудня 2016 року між ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» та ОСОБА_3 був укладений договір про передання прав та обов'язків за договором про участь у ФФБ від 22 лютого 2016 року (а.с. 7-10). Відповідно до п. 1.1 договору про передання прав та обов'язків предметом цього договору є заміна сторони довірителя за основним договором шляхом передачі ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» новому довірителю ОСОБА_3 прав та обов'язків за основним договором.

Згідно з п. 1.2 договору про передання прав та обов'язків, ОСОБА_3 одержує право замість первісного довірителя ТОВ «СПЕЦМЕХБУД 21» вимагати від ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» належного та своєчасного виконання ним своїх обов'язків, які визначені в основному договорі.

Пунктом 1.7 договору про передання прав та обов'язків передбачено, що передання прав та обов'язків первісного довірителя, належних первісному довірителю у відповідності із умовами основного договору за цим договором не тягне за собою жодних інших змін умов основного договору, укладеного між первісним довірителем та відповідачем, окрім тих, що пов'язані із заміною первісного довірителя новим довірителем.

Відповідно до п. 1.8 договору про передання прав та обов'язків, до нового довірителя переходять права первісного довірителя у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з положеннями п.п. 4, 5 п. 9. основного договору, за яким позивачу перейшли права та обов'язки, останній зобов'язаний після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію здійснити остаточні розрахунки з управителем згідно з даними щодо фактичної загальної площі об'єкта інвестування, отриманими від забудовника; підписати із забудовником акт прийманні-передачі закріпленого об'єкта інвестування або подати забудовнику в письмовій формі свої зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов'язань за об'єктом будівництва і об'єктом інвестування відповідно до ст. 19 ЗУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях с нерухомістю».

За змістом п. 21 основного договору, у разі коли фактична загальна площа об'єкта інвестування, закріпленого за довірителем, є більшою за проектну площу такого об'єкта, зазначену в п.6 цього договору, більш як на 0,1 кв. м, що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу об'єкта інвестування, довіритель зобов'язаний протягом 10 банківських днів з дня отримання відповідного повідомлення від управителя здійснити доплату різниці вартості об'єкта інвестування шляхом перерахування визначеної управителем суми коштів та вказаний у цьому договорі рахунок у порядку, встановленому правилами фонду та цим договором. Сума коштів, яку має додатково внести довіритель, визначається управителем, виходячи з кількості вимірних одиниць об'єкта інвестування, на яку збільшилася загальна площа об'єкта інвестування, та поточної ціни вимірної одиниці такого об'єкта на день проведення розрахунків. Уточнення фактичної загальної площі об'єкта інвестування здійснюється на підставі матеріалів технічної інвентаризації (п. 23 основного договору).

Відповідно до сертифікату серії ІУ № 72 про відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги окремого пускового комплексу): «Будівництво 324-квартирного житлового будинку з блоком соціально-побутового обслуговування на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні з відділенням черговості та пускових комплексів на АДРЕСА_1 (Перша черга будівництва 207-квартирного житлового будинку з виділенням пускових комплексів. Перший пусковий комплекс - дві секції на 90 квартир)» об'єкт введено в експлуатацію 25 червня 2018 року.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого 06 червня 2017 року на замовлення Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України, вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 78,9 кв.м (а.с. 26-28).

Листом ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» від 10 липня 2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність внесення до ФФБ грошових коштів у розмірі 6889 грн у зв'язку із збільшенням фактичної площі закріпленого за ним об'єкту інвестування (квартири № 17) на 0,83 кв.м із вказівкою на те, що оплату слід здійснити протягом 10 днів з дня отримання цього повідомлення (а.с. 20).

10 вересня 2018 року на замовлення ОСОБА_3 Чернігівським МБТІ був виготовлений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, у якому зазначено, що загальна площа квартири становить 77,3 кв.м (а.с. 22-23).

01 жовтня 2018 року на адресу позивача було надіслано повторне повідомлення про необхідність здійснення останнім доплати у сумі 6889 грн у зв'язку зі збільшенням площі закріпленого за ним об'єкта інвестування (квартири № 17) на 0,83 кв.м (а.с. 25). У листі зазначено, що технічну інвентаризацію об'єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 було проведено суб'єктом господарювання (ТОВ «БТІ СЕРВІС»), який здійснює технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, пройшов професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримав кваліфікаційний сертифікат відповідно до ст. 17 ЗУ «Про архітектурну діяльність», у зв'язку з чим у ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» немає сумнівів щодо результатів проведення технічної інвентаризації.

На виконання вимог відповідача та п. 21 основного договору 05 жовтня 2018 року позивач здійснив перерахування коштів у сумі 6889 грн в управління згідно з договором про участь у ФББ від 22 лютого 2016 року, що підтверджується квитанцією № 810332 від 05 жовтня 2018 року (а.с. 31).

5 жовтня 2018 року позивачем та представником забудовника було підписано Акт прийому-передачі приміщення, за яким Забудовник передав, а Довіритель прийняв об'єкт інвестування - приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за наступною характеристикою: квартиру № 17 загальною площею 78,9 кв.м, житловою площею 45 кв.м. Відповідно до Акту, який засвідчений підписами сторін, Управителем всі обов'язки по зазначеному договору виконані у повному обсязі. Управління майном припиняється. Сторони одна до одної претензій не мають (а.с. 32).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_3 наполягав на безпідставності вимог відповідача щодо його зобов'язання внести до ФББ грошових коштів у зв'язку зі збільшенням площі квартири на 0,83 кв.м, оскільки за результатами технічної інвентаризації, проведеної за його особистим замовленням, фактична площа квартири виявилась не більшою, а меншою на 0,73 кв.м, ніж було заявлено у проектній документації.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зважаючи на вищенаведені норми та обставини даної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позову, пославшись на виконання сторонами умов договору та припинення у зв'язку з цим управління майном.

Так, договором № 14Б-17/42/2007 про участь у Фонді фінансування будівництва від 22 лютого 2016 року визначені умови припинення управління майном. Відповідно до п.п. 1 п. 28 управління майном за цим договором припиняється у разі повного виконання управителем зобов'язань перед довірителем. За змістом п. 29 договору, якщо довіритель виконав усі зобов'язання перед управителем та після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію підписав акт прийняття-передачі закріпленого за ним об'єкта інвестування, умови цього договору вважаються виконаними та управління майном припиняється.

Актом прийому-передачі приміщення від 05 жовтня 2018 року засвідчено, що управителем всі обов'язки по зазначеному договору виконані в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги щодо невідповідності площі квартири, яка зазначена стороною відповідача, наявній у ОСОБА_3 технічній документації, з огляду на таке. Саме умовами основного договору, за яким позивачу перейшли права та обов'язки, визначено, що до його обов'язку належить після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію здійснити остаточні розрахунки з управителем згідно з даними щодо фактичної загальної площі об'єкта інвестування, отриманими від забудовника. Отже проведення обмірів загальної площі об'єкта інвестування саме стороною забудовника визначено безпосередньо умовами укладеного між сторонами договору.

До відзиву на позов відповідач надав Кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури серії АЕ № 003845, за яким особа, що проводила технічну інвентаризацію об'єкту нерухомого майна - спірної квартири, пройшла професійну атестацію і може виконувати роботи, пов'язані зі створенням об'єктів архітектури, спроможність виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом "Технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна" (а.с. 85).

Отже, наданий позивачем до суду першої інстанції технічний паспорт на спірну квартиру, виготовлений за його замовленням Чернігівським МБТІ, правильно відхилений судом першої інстанції, як доказ щодо розміру об'єкту інвестування, оскільки за умовами договору площа квартири мала визначатися саме стороною відповідача.

З цих же підстав є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що погодження із забудовником проведення обмірів квартири чинним законодавством не передбачено, оскільки ставить останнього в монопольне становище щодо зазначення будь-якого розміру збудованого житла. Так, за на наведеними вище положеннями ст.ст. 626-628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Сторони, користуючись можливістю визначити умови договору, поклали проведення обмірів загальної площі об'єкта інвестування на сторону забудовника, з чим погодився ОСОБА_3, засвідчивши це своїм підписом у договорі.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що судом не розглядалась методика проведення замірів площі квартири за ініціативою забудовника, оскільки відповідне клопотання стороною позивача в ході розгляду справи у суді першої інстанції не заявлялось.

Твердження ОСОБА_3 про різницю у розмірах квартири через проведення обміру об'єкту інвестування відповідачем до закінчення будівельних робіт належними доказами не підтверджені, а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення, якщо їх заперечує інша сторона.

Посилання скаржника на те, що він не погоджувався із визначеною відповідачем площею квартири та відобразив наведене в оглядовому ордері, який 19 вересня 2018 року у присутності представника забудовника склав та підписав, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом при вирішенні даного спору, оскільки ОСОБА_3 05 жовтня 2018 року здійснив перерахування коштів у сумі 6889 грн згідно з договором про участь у ФББ від 22 лютого 2016 року та підписав Акт прийому-передачі, який є невід'ємною частиною договору, що, на думку колегії суддів, свідчить про те, що позивач повністю погодився з тим, що відповідачем у повному обсязі виконано всі обов'язки по основному договору, і жодних зауважень з боку довірителя Акт не містить.

Не заслуговують на увагу і твердження позивача про підписання Акту прийому-передачі під моральним тиском з боку відповідача та його звернення у зв'язку із цим до органів поліції, оскільки ОСОБА_3 не надано як суду першої інстанції, так і апеляційному суду достатніх та належних доказів про вчинення ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» кримінального правопорушення.

Крім цього, Акт від імені Забудовника підписував представник Центрального територіального управління капітального будівництва, а отже сторона відповідача не брала участі у його складанні та підписанні.

Таким чином, колегія суддів вважає викладені позивачем в апеляційній скарзі мотиви незгоди з рішенням суду першої інстанції довільним тлумаченням норм законодавства, що регулюють спірні відносини.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: