Справа № 314/4685/16-ц
Провадження № 2/314/418/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Вільнянськ

Справа № 314/4685/16-ц,

провадження № 2/314/418/2019;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 товариство «Акцент-Банк»;

-відповідач ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача АТ КБ «Акцент-Банк» звернувся до суду 06.06.2016 року з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2за кредитним договором № АВН0RX92210500 від 30.01.2014 року. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що 30.01.2014 року між АТ КБ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2було укладено договір № АВН0RX92210500, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4584,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 4584,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 20.04.2016 року заборгованість по вказаному договору становить 11315,85 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення відповідно до яких просить суд розглянути справу за його відсутності, проти застосування строку позовної давності заперечує, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання відповідно до якого в задоволенні позовних вимог заперечує, просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення боргу.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.06.2016 року відкрито провадження у цивільній справі. (а.с. 26).

02.08.2016 року ухвалено заочне рішення суду (а.с. 32-35).

17.10.2018 року від відповідача до суду надійшла заява про скасування заочного рішення (а.с. 6).

Ухвалою суду від 15.11.2018 року заяву про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення суду скасовано, цивільну справу призначено до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54-57).

31.01.2019 року у судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке долучено до матеріалів справи (а.с. 64).

02.04.2019 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності, які містяться в матеріалах справи.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

30.01.2014 року між АТ КБ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2було укладено договір № АВН0RX92210500, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4584,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 4584,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 20.04.2016 року заборгованість по вказаному договору становить 11315,85 гривень.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є стягнення заборгованості.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість предявлення до суду позову про стягнення заборгованості випливає з положень статей 15, 16, а також статей ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст.ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом примусового виконання обовязку в натурі. Представник позивача, який має намір стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідача вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2014 року між АТ КБ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2було укладено договір № АВН0RX92210500, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4584,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.

Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти.

ОСОБА_2 не сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 4).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен дізнатися про порушені права.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № АВН0RX92210500 від 30.01.2014р. у розмірі 11315 (одинадцять тисяч триста п'ятнадцять) гривень 85 копійок, яка складається з наступного: 4584,30 грн. заборгованість за кредитом, 3,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 781,66 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4931,27 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, штрафи: 500,00 грн., (фіксована частина), 515,04 грн. (процентна складова).

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості (а.с. 4) відповідно до якого складовою заборгованості відповідача перед банком у цій справі за вищезазначеним кредитним договором є фактично й виключно заборгованістю за пенею та штрафами: фіксована частина та процентна складова, що підтверджується Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Нарахована банком відповідачу у цій справі за даним кредитним договором вищевказана заборгованість за пенею у розмірі 4931,27 грн. та штрафи у розмірі 500,00 грн., (фіксована частина) та 515,04 грн. (процентна складова), дійсно передбачені Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Проте, штраф, пеня (комісія) є різновидом одного виду відповідальності (цивільної), Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» вони нараховуються за ті самі види порушень відповідача за вищезазначеним договором, а тому у даному випадку порушуються вимоги ст. 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за штрафами, як такі, що не відповідають встановленим судом умовам кредитного договору.

Крім того, з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, вбачається що позивачу ще в серпні січні 2014 року було достеменно відомо про порушення ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, оскільки з моменту отримання кредиту відповідач згідно розрахунку заборгованості жодного платежу на погашення заборгованості не здійснила, проте до суду банк звернувся 06.06.2016 року (а.с. 2), тобто поза межами річного строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені, а тому відповідно до вимог ст. 261 ЦПК України, саме з 05.01.2014 року (а.с. 4) розпочався перебіг строку спеціальної позовної давності.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Отже, враховуючи клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача АТ «Акцент-Банк» не підлягає заборгованість за пенею у розмірі 4931,27 грн. та штрафи у розмірі 500,00 грн., (фіксована частина) та 515,04 грн. (процентна складова), згідно кредитного договору № АВН0RX92210500 від 30.01.2014 року, які нараховані поза межами річного строку після невиконання позичальником платежу, тобто з 05.01.2014 року.

У зв'язку з чим, змінюється загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь банку у цій справі з «11315,85 грн.» на «5369,54 грн.» (4584,30 грн. заборгованість за кредитом, 3,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 781,66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом).

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості, оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання зобовязань за кредитним договором.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 1378,00 грн., вони понесені позивачем і в силу ст. 141 ЦПК Українипідлягають стягненню на його користь в повному розмірі з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4, ст.ст. 12, 13, 76-81, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 206, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, п.1 ч. 2 ст. 11, ст. 13, ст. 16, ст. 207, ст. 253, ст. 256, ст. 257, ст. 261, ст. 267, ст. 509, ст. 525, ст. 526, ст. 549, ст. 611, ст. 625, ст. 627, ст. 638, ст. 640, ст. 1049, ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, ст. 61, ст. 124 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СЮ 362936 виданий Вільнянським РС УДМС України в Запорізькій області 22.10.2014 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк заборгованість за кредитним договором № АВН0RX92210500 від 30.01.2014 р. у розмірі 5369 (пять тисяч триста шістдесят девять) гривень 54 копійки, яка складається з наступного: 4584,30 грн. заборгованість за кредитом, 3,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 781,66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

3.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СЮ 362936 виданий Вільнянським РС УДМС України в Запорізькій області 22.10.2014 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

4.В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 товариство «Акцент-Банк» (адреса: 49074, місто Дніпро, вулиця Батумська, 11, , ІПН 52, рахунок для погашення заборгованості та відшкодування судових витрат № 0010 - UAН, та № 0052 USD, МФО 307770).

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СЮ 362936 виданий Вільнянським РС УДМС України в Запорізькій області 22.10.2014 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

15.04.2019