Справа № 283/397/19
Провадження №2/283/286/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

23 квітня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря судового засідання Ільніцької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі позивача, вимоги, викладені в заяві підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення по справі.

Зазначив, що згідно договору позики №279 від 08 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом, відповідач отримав у борг у позивача 19000 грн., з обовязком повернення даної суми до 15.12.2018 року.

З 16.12.2018 року ОСОБА_1 намагався звязатися з ОСОБА_2 з наміром повернути належні йому грошові кошти, однак останній змінив номер свого мобільного телефону та всіляко ухиляється від спілкування з позивачем.

У звязку з цим 25 січня 2019 року на імя відповідача було надіслано вимогу про погашення заборгованості, однак поштовий конверт було повернуто за письмовою заявою одержувача. Тобто відповідач відмовився отримувати даний лист.

Отже, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 19000 грн. та судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 768,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Встановлено, що 08 травня 2018 року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 19000 грн., про що укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно даного договору відповідач зобовязувався повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів не пізніше ніж до 15 грудня 2018 року. (а.с.7).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, наявність договору позики в матеріалах справи підтверджує факт передання позивачем відповідачу визначеної грошової суми в силу вимог ст. 1047 ЦК., а також те, що між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики.

Свої зобовязання за договором відповідач не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 23 квітня 2019 року позика не повернута.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Із матеріалів справи вбачається, що між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 22 січня 2019 року було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.11).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 25 січня 2019 року представник позивача надавав послуги ОСОБА_1 на суму 1500 грн. у формі: підготування позовної заяви (вартість 1200 грн.) та підготування вимоги (вартість 300 грн.) (а.с.10).

Отже, керуючись принципами розумності та співмірності, враховуючи категорію справи, ціну позову, виконані адвокатом роботи, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягають до задоволення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягає примусовому стягненню грошові кошти в сумі 19000 грн., витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу, на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4, 141, 263-265, 273-274, 280,288 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1046,1047,1049 ЦК України ,суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики від 08 травня 2018 року в розмірі 19 000 (девятнадцять тисяч) гривень та судові витрати в розмірі 2268 ( дві тисячі двісті шістдесят вісім ) грн. 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_5