Справа №333/317/19
Провадження №2/333/887/19
рішення

Іменем України

15 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про зміну розміру аліментів та способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 18.01.2019 року звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1032,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час рішення про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні. У звязку з тим, що матеріальне становище погіршилось, утримання дитини потребує значних витрат, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом зміни способу їх присудження з 1032 грн. щомісячно, на 1/4 частину від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Додатково пояснила, що з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних відносинах. 16.09.2009 року народила спільну дитину сина ОСОБА_6. Через деякий час стосунки з ОСОБА_4 погіршились і вони почали мешкати окремо. Добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надав і на підставі рішення суду з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1032,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Наразі дане рішення перебуває на виконанні, ОСОБА_4 нерегулярно, але здійснює примусово виплату аліментів через банк. Заборгованість по аліментам більше 60 000 грн., тому вона вимушена звернутись до Управління соціального захисту населення по Комунарському району з метою отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Неповнолітній ОСОБА_5 відвідує третій клас, вона не працює, тому що займається вихованням дитини, водить його школи і забирає. Мешкає в квартирі своїх батьків, з цивільним чоловіком, який забезпечує матеріально її і дитину. З урахуванням того, що збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, просить зміни спосіб присудження аліментів з 1032 грн. щомісячно, на 1/4 частину від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, вважав, що є підстави для зміни розміру аліментів, тому просив позов задовольнити.

Відповідач до суду не зявився, довірив свої інтереси представляти ОСОБА_3, який проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити. Вважав, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів і способу їх стягнення, ОСОБА_4 мешкає в Луганській області на території, підконтрольній Україні, має іншу родину, неповнолітню дитину, аліменти дійсно сплачував частково на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому що не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно вимогам ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони по справі, що підтверджено свідоцтвом про народження, серії 1-ЖС № 125575, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4).

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 р. з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дитини в твердій сумі в розмірі 1032,00 гривен, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набуло законної сили 02.06.2014 року (а.с. 5-6).

З копії квитанцій, наданих до суду представником відповідача ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пересилались кошти: 25.08.2017 року на суму 167 доларів США, 12.07.2016 року на суму 5100 рублів РФ, 15.09.2017 року на суму 171 доларів США, 06.10.2017 року на суму 204 доларів США, 08.11.2017 року на суму 33 доларів США, 07.10.2015 року на суму 100 доларів США, 20.06.2015 року на суму 70,70 доларів США, 15.09.2015 року на суму 200 доларів США, 21.07.2015 року на суму 3090 рублів РФ, 14.07.2015 року на суму 60,60 доларів США, 14.09.2012 року на суму 3060 рублів РФ, 02.04.2015 року на суму 36,05 доларів США, 01.11.2012 року на суму 1 530 рублів РФ, 11.04.2015 року на суму 20,60 доларів США, 08.10.2012 року на суму 4 080 рублів РФ, 16.08.2016 року на суму 10 200 рублів РФ, 06.02.2016 року на суму 3000 рублів РФ, 17.04.2015 року на суму 30,90 євро, 26.09.2017 року на суму 102 доларів США, 02.08.2016 року на суму 3060 рублів РФ, 28.07.2017 року на суму 149,00 доларів США (а.с. 26-46).

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 був обізнаний про наявність заочного рішення від 21.05.2014 року, останнім здійснювалось часткове погашення заборгованості по аліментам, проте не у повному обсязі, що унеможливлює належне утримання неповнолітньої дитини.

З розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_4 у останнього мається заборгованість за період з 03.03.2014 року по 31.03.2019 рік згідно виконавчого № 333/1452/14-ц, виданого 13.08.2014 року у сумі 62 952,00 грн.

На запит суду Управлінням соціального захисту населення по Комунарському району 04.04.2019 року надано інформацію про те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку управління та з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дитину ОСОБА_5 Розмір допомоги становив: з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року 436,50 грн. щомісячно, з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року 459, 30 грн. щомісячно, з 01.12.2016 року по 30.04.2017 року 506,70 грн. щомісячно, з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року 533,10 грн. щомісячно, з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року 888,50 грн. щомісячно, з 01.12.2017 року по 30.06.2018 року 930,00 грн. щомісячно, з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року 972,00 грн. щомісячно, з 01.12.2018 року 31.03.2019 року 1013,50 грн. щомісячно.

Виплата тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дитину здійснюється на підставі довідок з виконавчої служби, якими підтверджено, що виплата аліментів боржником не здійснюється.

Головне управління ДФС у Запорізькій області 15.04.2019 року на запит суду надало інформацію щодо ОСОБА_4 як платника податків - за період 2018 року відомості відсутні.

Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтею 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Під час винесення рішення суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так як відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Аналізуючи надані до суду позивачем документи, можна дійти висновку, що батьками дітей є сторони по справі, які повинні їх утримувати та забезпечувати належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Посилання представника відповідача на неможливість сплачувати його довірителем аліментів в розмірі ј частині, тому що ОСОБА_4 не може працевлаштуватися суд не приймає до уваги.

До суду не надані документи, що свідчать про зміну сімейного стану відповідача, погіршення стану його здоровя, непрацездатність.

Отже, ні відповідачем, ні його представником до суду не надано доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати ОСОБА_4 мінімального розміру аліментів, передбачених чинним законодавством, тому вимога позивача про зміну розміру аліментів на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача не суперечить нормам ст. 183 СК України і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про мінімальний розмір аліментів, який повинен бути не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то суд в цій частині вважає вимогу необґрунтованою і такою, що суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Так як, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом про зміну розміру аліментів звільнена від сплати судового збору, то сума судового збору стягується з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про зміну розміру аліментів та способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року по справі № 333/1452/14-ц з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1032,00 грн., щомісяця на 1/4 частину від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.01.2019 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 764 грн. 80 коп. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.04.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод