ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2434/19
провадження № 2/753/4306/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.

за участі

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, пені

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила змінити розмір аліментів, визначивши аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути додаткові витрати, пов'язані з лікуванням неповнолітньої дитини в розмірі 7006,50 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 8235,90 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2006 по 16.12.2008, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2008 було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 по справі № 2/5459/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.09.2008 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому виконавчою службою було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного рішення. Проте свої зобов'язання зі сплати аліментів на утримання дитини відповідач виконує несвоєчасно, допускає прострочення. Посилаючись на те, що сплачуваної відповідачем на користь позивача суми аліментів на утримання майже дванадцятирічної дівчинки не вистачає, а її матеріальне становище значно погіршилося, вона не має постійного місця роботи, а відповідач неофіційно працює пілотом на повітряних суднах з іноземною реєстрацією, а тому може платити збільшений розмір аліментів просила суд змінити розмір аліментів визначивши аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилається на те, що у жовтні 2018 року головним лікарем стоматологічної клініки «ДВ-ДЕНТ» ОСОБА_8 було рекомендовано провести ортодонтичне лікування зубів ОСОБА_7 за допомогою брекет системи. Позивачем були сплачені відповідні стоматологічні послуги у розмірі 14013 грн., у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача половину їх вартості в сумі 7006,50 грн., а також пеню зв'язку із виникненням у відповідача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 8235,90 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Пояснила, що позивачем не надано доказів того, що матеріальний стан останньої значно погіршився та існує можливість до збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 21.10.2008. Зауважила, що позивач не надає доказів і того, що поліпшився матеріальний стан відповідача. Навпроти пояснила, що відповідач з 27.11.2018 офіційно працевлаштований в ПАТ «Авіакомпанія «Буковина» та займає посаду другого пілота повітряного судна MD-80. Згідно довідки про доходи, його дохід листопада 2018 по січень 2019 становить 5172,59 грн. Звернула увагу, що згідно розрахунку заборгованості головного державного виконавця Солом'янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, наданого ОСОБА_2 середня місячна заробітна плата працівника цієї місцевості є значно більшою від його заробітної плати та, незважаючи на невеликий дохід, він намагається виконувати рішення суду та сплачувати аліменти. Крім того, пояснила, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_9, від шлюбу у них народився син, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 02.12.2015 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_7 аліменти в розмірі ј частини від доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з часу ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 у нього погіршився матеріальний та сімейний стан. Щодо стягнення додаткових витрат просить суд врахувати те, що його заробіток є незначним, а тому компенсація додаткових витрат у розмірі 7006,50 грн. є для нього непосильною сумою. Заперечуючи проти задоволення позову в частині стягнення пені, зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2006 по 16.12.2008, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2008 було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 по справі № 2/5459/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.09.2008 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання вказаного вище рішення Дарницьким районним судом м. Києва 17.11.2008 року видано виконавчий лист, на підставі якого Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито та здійснюється виконавче провадження № 10559221.

В судовому засіданні позивач пояснила, що наданий час не працює у зв'язку з тим, що дитина хворіє на сахарний діабет та потребує постійного догляду.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів можлива при наявності відповідних обставин для цього.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів, у розумінні ст. 81 ЦПК України, які підтверджували б виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2008 року.

Так, суд не приймає до уваги твердження позивача в обґрунтування вимог на те, що розміру стягнутих аліментів недостатньо для утримання дитини, а відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, приховує свої реальні доходи, оскільки вказані твердження не доведені належними доказами по справі.

Інші обставини, що покладені в обґрунтування позову, враховані судом при зміні розміру аліментів.

Згідно наданої позивачем копії трудової книжки ОСОБА_2 працювала з 18.10.2016 у ФОП ОСОБА_11 на посаді помічника керівника була звільнена 11.08.2017 за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. До того часу та з того часу позивач не працює, що підтверджується копією трудової книжки останньої, наявної в матеріалах справи.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки від 21.02.2019 року, ОСОБА_12 працює в Приватному Акціонерному товаристві «Авіакомпанія «Буковина» з 27.11.2018 р., на даний момент займає посаду другий пілот повітряного судна MD-80. Дохід за період з 27.11.2018 по 31.01.2019 склав 5 172,59 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.10.2015 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за сплати аліментів, наданого головним державним виконавцем Солом'янського РВДВС м. Києва ОСОБА_13 сума аліментів, що підлягає стягненню щомісячно з відповідача становить від 3347 грн. до 3459 грн.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. позивач не обґрунтувала належними доказами зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, а відтак суд приходить до висновку, що вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Твердження позивача про те, що остання не може влаштуватись на роботу та працювати, оскільки вимушена доглядати за донькою (доньці 11 років) є безпідставними, оскільки про хворобу дитини позивач вказала лише під час розгляду справи по суті, а тому твердження позивача про неможливість працевлаштування до моменту звернення до суду з позовом є таким, що спростовується матеріалами справи.

Разом з тим, позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема її хворобою.

Щодо вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину суд враховує наступні докази та обставини, що ними підтверджуються.

Згідно виписки з амбулаторної карти стоматологічного хворого, виданої головний лікарем стоматологічної клініки «ДВ-Дент» ОСОБА_8 ОСОБА_7 рекомендовано ортодонтичне лікування за допомогою брекет системи.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено надані стоматологічні послуги, що підтверджується рахунками № 32967 від 09.10.2018 та № 33025 від 11.10.2018.

Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за змістом ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), що визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає кошти, сплачені позивачем в розмірі 14013,00 грн. були викликані особливими обставинами - необхідністю медичного лікування дитини.

Разом з тим, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині, стягнути з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат на лікування доньки ОСОБА_7 в сумі 7006,50 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 8235,90 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачу було відомо про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів та про наявну заборгованість, разом з тим, відповідач не вчинив всіх дій, щоб погасити заборгованість та виконувати рішення суду в добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Тому, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, суд, вирішуючи вимоги позивача у відповідності до ст.11 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню (неустойку) за несплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі 3 082 грн. 37 коп., що розрахований державним виконавцем із суми боргу 6164,73 грн. згідно ч. 3 ст. 195 СК України.

Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. , 150, 152, 154-155, 164, 165, 185, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на дитину в розмірі 7 006 (сім тисяч шість) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню в розмірі 3 082 (три тисячі вісімдесят дві) гривні 37 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 15.04.2019 р.

Суддя О.Р.Лужецька