Справа № 538/1116/16-ц
Провадження № 2/538/2/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лохвиця Полтавської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя , -

в с т а н о в и в :

В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

У судовому засіданні від відповідача ОСОБА_3 заявлений відвід, посилаючись на те, що ним був поданий зустрічний позов до позивачки ОСОБА_2 про виселення із будинку на праві приватної власності, але ухвалою суду від 09.11.2017 року під головуванням ОСОБА_4 було відмовлено у прийнятті зустрічного позову, у звязку з тим, що зустрічний та первісні позови не повязані за своїм предметом. Крім того вважає, що головуюча не може брати участь у розгляді даної цивільної справи, так як ухвалою суду від 28.11.2018 року зупинено провадження по його позову до ОСОБА_2 про виселення, однак постановою Полтавського апеляційного суду від 23.01.2019 року дана ухвала скасована та направлена на розгляд першої інстанції для продовження розгляду із зазначенням порушенням права позивача на розумні строки розгляду справи. У звязку з чим вважає, що це виключає участь головуючої Бондарь В.А. при розгляді цієї справи.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід судді, висловивши консолідовану позицію свого довірителя.

Представник позивача у судовому засіданні ОСОБА_6 та позивачка заперечували проти задоволення заяви про відвід, посилаюсь на норми Цивільного процесуального Кодексу України, де чітко визначені підстави для відводу судді.

Суд, вислухавши сторони, не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки наявність підстав для відводу судді чітко викладені законодавцем і дана заява, яка відповідачем не містить конкретних фактів, що свідчать про необхідність застосування цього положення закону.

Так, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при таких обставинах, викладених відповідачем та його представником які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді не створюють для відповідача перешкод для реалізації своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заявленого відповідачем ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відводу судді відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Бондарь