Справа № 296/9127/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"23" квітня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Медведської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в спрощеному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відсотків за прострочення грошового зобов`язання , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.04.2017 року ОСОБА_2 позичила у ного грошові кошти в сумі 20700 грн., які зобов`язалася повернути до 10.04.2018 року, однак вказані кошти відповідачем не повернуті. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 20700,00грн. боргу за договором позики та відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 20522, що в загальній сумі складає 41222,00грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач в судове засідання 23.04.2019р. не з`явився, в заяві від 11.09.2018р. просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного судового рішення (а.с. 8).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, про дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.53).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно розписки від 20.04.2017р. відповдач ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20700,00грн., які зобов`язалась повернути до 10.04.2018р. (а.с. 3).

Крім того, згідно даної розписки ОСОБА_2 зобов`язалась у випадку несвоєчасного повернення коштів виплачувати по 1,6% за кожний день прострочення з вище вказаної суми.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, суд вважає факт позичання коштів відповідачем у позивача та їх не повернення доведеним, виходячи з наявності у позивача розписки від 20.04.2017р., копія якої приєднана до матеріалів справи і відповідно до яких відповідач позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 20700грн.

Як визначено ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач в розписці зобов`язалась у випадку несвоєчасного повернення коштів виплачувати по 1,6% за кожний день прострочення з вище вказаної суми.

Згідно поданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, сума пені за прострочення грошового зобов`язання складає 20522 грн. за 62 дні прострочки починаючи з 11.04.2018р.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заявленої суми боргу в сумі 20700 та 20522 грн. пені за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 5, 7, 13, 76-81, 141, 200, 206, 264-265 ЦПК України,ст. ст. 526, 230, 549, 554, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відсотків за прострочення грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 20700,00грн. та 20522,00грн. пені за прострочення грошового зобов`язання, а всього 41222,00грн. (сорок одна тисяча двісті двадцять дві грн. 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Житомирськогоапеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути відповідачем подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Cуддя В. П. Маслак