РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

(Справа № 285/929/19, провадження у справі № 2/0285/535/19)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:
В березні 2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2010 року, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.12.2017 року, на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позову зазначає, що на підставі вищезазначених судових рішень з нього стягуються аліменти на неповнолітніх дітей. Наданий час працює військовослужбовцем і отримує постійну заробітну плату, з якої щомісячно стягується більше половини на сплату аліментів, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Крім того з 2017 року знаходиться під медичним наглядом, оскільки має значні проблеми зі здоров`ям.

Позивач посилаючись на те, що оскільки аліменти сплачуються на двох дітей в розмірі Ѕ частки, що призвело до зміни його матеріального стану, а також його стан здоров`я значно погіршився, просить суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 у поданому відзиві позов не визнала. Відповідач посилаючись на те, що оскільки доводи позивача не підкріплені належними доказами, які давали б підстави вважати, що у нього змінився матеріальний стан після ухвалених рішень, а також те, що дитина постійно хворіє та потребує більшої допомоги ніж надає позивач, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідачка ОСОБА_4 у поданому відзиві позовні вимоги не визнала. Відповідачка посилаючись на те, що оскільки питання про зміну розміру аліментів вже ставилось позивачем, та йому згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.05.2018 р. по справі 289/287/18, залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07.11.2018 року, було відмовлено в задоволенні позову за безпідставністю, а також те, що дитина постійно хворіє, позивач іншої матеріальної допомоги не надає, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити.
Відповідачка ОСОБА_4 подала заяву про слухання справи без її участі за наявними у справі доказами.
Заслухавши усні пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2010 року №2-2088/10, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, а також на підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.12.2017 року, на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.7-9/.
Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 на даний час одружена, в зв`язку з чим змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_3 , що свідчить про зміну її сімейного стану.
Також встановлено, що розмір утриманих з заробітної плати позивача ОСОБА_1 складає 50 відсотків, про що свідчить наявна в матеріалах довідка про доходи від 31.01.2019 року №370 /а.с.13/.
Крім того, як вбачається з довідки військово-лікарської комісії від 05 квітня 2019 року №814, ОСОБА_1 має ряд захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби, при цьому деякі з них носять хронічний характер /а.с.56/.
З наявних в матеріалах справи довідок, які було надано відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також вбачається, що діти постійно хворіють, внаслідок чого витрати відповідачів на їх утримання збільшуються /а.с.35, 45, 46/.
Крім вищевикладеного, суд також звертає увагу на положення частини 5 статті 183 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину».
Таким чином, враховуючи те, що оскільки з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на двох дітей в розмірі половини його заробітку, він має ряд хронічних захворювань, а також те, що наданий час його сімейний стан не змінився, він отримує від Держави, як військовослужбовець, компенсацію за винайм житла, інших доходів крім заробітної плати не має, а діти внаслідок постійних хвороб потребують додаткових витрат, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме зменшеню розміру стягуваних аліментів за рішеннями судів з 1/4 частки до 1/5 частки.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2010 року №2-2088/10 та стягувати з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 , проживаюча АДРЕСА_2 ) на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.12.2017 року №289/2041/17 та стягувати з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча АДРЕСА_3 ) на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист по справі № 2-2088/10 від 15.11.2010 року виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області та судовий наказ № 289/2041/17 від 06.12.2017 року виданий Радомишльським районним судом Житомирської області вважати такими, що не підлягають подальшому виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд з врахуванням п.п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК
Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2019 року.

Головуючий