Справа № 444/661/19
Провадження № 2/444/786/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22.11.2011 року розірвано. Після розрвання шлюбу позивачці залишено прізвище "Гордон". Від подружнього життя у них народилося двоє дітей, а саме двійнята: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року вирішено стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 300 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з 19.07.2011 року.

Зазначає, що відповідач такого утримання дітям не надає, не дбає про них, не виконує рішення суду, внаслідок чого допустив заборгованість. Рішенням Жовківським районного суду Львівської області від 14.07.2015 року вирішено з нього стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 110 191 грн. 57 коп та індексацію аліментів в розмірі 5 183 грн. 51 коп. Однак пояснює, що відповідач сплатив лише в листопаді 2018 року та березні 2011 року суму в розмірі 9800 грн., оскільки мав намір їхати за кордон.

Вказує, що діти досягли 12-річного віку, є інвалідами з дитинства, один син має ураження органів руху, а другий син - дитячий церебральний параліч, що стверджено медичними висновками і позивачка змушена доглядати та лікувати дітей, а розмір аліментів, який на даний час підлягає стягненню із відповідача є меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком від 6 до 18 років. Зазначає, що відповідач не хворіє, їздить на тимчасові підробітки за кордон, а від так, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.

Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового віправлення. Від нього на адресу суду не надходило клопотань, письмових пояснень, відзиву на позовну заяву.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище "Гордон".

Із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 086336 вбачається, що ОСОБА_3 народився 08.01.2007 року і його батьками є позивачка та відповідач.

Із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 086337 вбачається, що ОСОБА_4 народився 08.01.2007 року і його батьками є позивачка та відповідач.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року вирішено стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 300 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з 19.07.2011 року.

Рішенням Жовківським районного суду Львівської області від 14.07.2015 року вирішено стягнути з відповідача на користь позивачки, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 110 191 (сто десять тисяч сто дев"яносто одна) грн. 57 коп. та індексацію аліментів в розмірі 5 183 (п"ять тисяч сто вісімдесять три) грн. 51 коп.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно якого відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що діти проживають із позивачкою перебувають на її утриманні.

Крім цього, із копії медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років № 82 від 21.08.2015 року та копії медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років № 95 від 29.08.2014 року, виданих поліклінічним відділом Жовківської ЦРЛ, а також із копій посвідчень № 641668 від 17.01.2012 року, № 641160 від 20.05.2010 року, виданих Львівським УПСЗН, вбачається, що дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дітьми-інвалідами з дитинства.

Позивачка у позовній заяві вказує, що розмір аліментів, який визначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області 22.11.2011 року є на даний час меншим 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та на теперішній рівень життя є надто малий і недостатній для утримання дітей.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обовязки по утриманню дітей як це передбачено чинним законодавством та сплачувати аліменти у більшому розмірі ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки судом встановлено, що діти хворіють, є інвалідами з дитинства, проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні; відповідач є здоровим, місце праці судом не встановлено, однак є працездатним, а від так взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі. Докази, які б спростували такі твердження у суду відсутні.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 р.» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обовязок обох батьків на утримання дітей, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Такий розмір аліментів, який просить позивачка, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання та реєстрації: с. Черепин, вул. Шевченка, 43, Пустомитівського району, Львівської області, ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4(місце проживання та реєстрації: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Наливайка, 4а, НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_3), аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист виданий Жовківським районним судом Львівської області на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2011 року, провівши стягнення заборгованості за цим виконавчим листом на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання та реєстрації: с. Черепин, вул. Шевченка, 43, Пустомитівського району, Львівської області, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 768.40 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргаподається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівськоїобласті.

Текст повного рішення суду виготовлено 19.04.2019 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.