Справа № 309/3571/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань : Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Хустського районного суду від 29 листопада 2018 року, постановлену суддею Орос Я.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до Ізянської сільської ради, ОСОБА_5, третьої особи приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., про скасування рішення та реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Ізянської сільської ради, ОСОБА_5, третьої особи приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., про скасування рішення та реєстрації права власності на земельну ділянку.

До позовної заяви додала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на використання та відчуження земельної ділянки площею 0,224 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у с. Іза ур. Діл (вул. Зарічна) до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Заяву мотивувала тим, що предметом вказаного позову є оскарження рішення виконкому Ізянської сільської ради №115 від 25.12.1997 в частині передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки в ур. Діл (вул. Зарічна), на яку претендує вона. На даний час відповідачі здійснили дії щодо реєстрації права власності на цю земельну ділянку, яку вона також оспорює.

У зв'язку з тим, що існує реальна можливість того, що відповідач може відчужити спірну земельну ділянку, що у подальшому спричинить порушення її прав, а саме необхідність подачі нових позовів та не можливість виконання рішення суду в разі його задоволення, просила суд заяву задовольнити.

Ухвалою Хустського районного суду від 29 листопада 2018 року ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Накладено заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,224 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у с. Іза ур. Діл (вул. Зарічна) до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану.

Вказує на те, що 24.12.2018 він дізнався про накладення судом заборони на відчуження земельної ділянки, яка належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І. за №9013.

Вважає, що судом першої інстанції не повністю встановлено обставини, які мають значення для справи, зокрема, не встановлено реального власника спірної земельної ділянки, а також її розмір. Станом на 26.12.2018 суд не надіслав йому жодної інформації про те, що існує спір, предметом якого є його приватна власність, а також не надіслав йому ухвалу про забезпечення позову.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову в справі, може ускладнити або утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Закарпатський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням вимог закону.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Ізянської сільської ради, ОСОБА_5, третьої особи приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., про скасування рішення та реєстрації права власності на земельну ділянку.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_4 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на використання та відчуження земельної ділянки площею 0,224 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у с. Іза ур. Діл (вул. Зарічна) до набрання судовим рішенням в цій справі законної сили.

Заяву мотивувала тим, що предметом вказаного позову є оскарження рішення виконкому Ізянської сільської ради №115 від 25.12.1997 в частині передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки в ур. Діл (вул. Зарічна), на яку претендує вона. На даний час відповідачі здійснили дії щодо реєстрації права власності на цю земельну ділянку, яку вона також оспорює.

У зв'язку із тим, що існує реальна можливість того, що відповідач може відчужити спірну земельну ділянку, що в подальшому спричинить порушення її прав, а саме необхідність подачі нових позовів та не можливість виконання рішення суду в разі його задоволення, просила суд заяву задовольнити.

Отже встановивши, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_4, котра звернулася з заявою про забезпечення позову, позовним вимогам, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про задоволення заяви.

Посилання апелянта на те, що згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2018 він є новим власником спірної земельної ділянки, а тому суд необґрунтовано заборонив відчуження такої, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний факт тільки підтверджує те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судове рішення у відповідності статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду від 29 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: