КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/6996/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська Залізниця» на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця), Публічного акціонерного товариства «Українська Залізниця», про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме: Державну адміністрацію залізничного транспорту (Укрзалізниця) на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська Залізниця» у цивільній справі №757/16460/16-ц.

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) Укрзалізниці №11/ос від 09 березня 2016 року про припинення трудового договору (контракту). Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного радника генерального директора консультативно-координаційної групи Департаменту організаційно - аналітичної діяльності апарату та Ради Укрзалізниці від 09 березня 2016 року. Стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці) (ід.код 00034045) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу від 10 березня 2016 року до 27 липня 2017 року виходячи із середньоденного заробітку в 637 грн. 17 коп. в сумі 230655 грн. 54 коп. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

На виконання рішення суду 16 серпня 2018 року видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання у Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та постановою заступника начальника відділу Заєць Т.І. від 22 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження №57054564 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2019 року заяву задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року у справі №757/16460/16-ц з Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця) на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська Залізниця».

В апеляційній скарзі АТ «Українська Залізниця» з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою в задоволенні заяви відмовити. Зазначає, що Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) перебуває у стані припинення, тому володіє цивільною процесуальною дієздатністю, є самостійним суб`єктом трудового права, як організація, що має статус юридичної особи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з положень ст.422 ЦПК України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) Укрзалізниці №11/ос від 09 березня 2016 року про припинення трудового договору (контракту). Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного радника генерального директора консультативно-координаційної групи Департаменту організаційно - аналітичної діяльності апарату та Ради Укрзалізниці з 09 березня 2016 року. Стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці) (ідентифікаційний код 00034045) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу від 10 березня 2016 року до 27 липня 2017 року виходячи із середньоденного заробітку в 637 грн. 17 коп. в сумі 230655 грн. 54 коп. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Постановою заступника начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 19 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження №57054564 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) від 06 серпня 2014 року перебуває в стадії ліквідації, а її правонаступником зазначено Публічне акціонерне товариство «Українська Залізниця».

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5, зокрема п.п.12, 13 Розділу II, визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Як зазначив суд, в п.11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що згідно Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її наступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Підставою для правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження. До правонаступника переходять права первісної сторони у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження. Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Враховуючи зазначений лист та керуючись ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд першої інстанції вважав необхідним задовольнити заяву і замінити сторону у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року у справі № 757/16460/16-ц з Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця) на її правонаступника - публічне акціонерне товариство «Українська Залізниця».

Проте, колегія суддів з такими висновками не може погодитися.

Так, суд першої інстанції, приймаючи Ухвалу від 11.03.2019 року та задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, посилався на той факт, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Державна адміністрація залізничного транспорту перебуває в стадії ліквідації від 06.08.2014 року і тому її правонаступником є ПАТ «Українська залізниця».

Проте, таке твердження свідчить про неповне дослідження судом матеріалів (доказів) та обставин справи і тому порушено норми статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів, а також неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконної ухвали.

Так, згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна адміністрація залізничного транспорту перебуває в стані припинення.

Статтею 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує можливість заміни сторони виконавчого провадження правонаступником з ініціативи державного виконавця, або заінтересованої сторони у разі вибуття такої сторони.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво має місце, зокрема, при припиненні юридичної особи.

Законом України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року №4442- VI (далі - Закон №4442-УІ) визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення ПАТ залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Зазначений Закон містить наступні положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Відповідно до Закону №4442-УІ та на виконання його вимог постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова №200) на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, утворено АТ «Укрзалізниця».

Підпунктом 4 пункту 5 Постанови №200 постановлено Міністерству інфраструктури до 31.12.2015 року вжити заходи для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених в додатку №1.

За пунктами 4, 5 Постанови №200 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця».

Норми спеціального законодавства щодо утворення Акціонерного товариства «Українська залізниця» узгоджуються з нормами загального законодавства, а саме, нормами Цивільного кодексу, які регулюють спірні відносини.

Згідно зі ст.104 Цивільного кодексу України до внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи її цивільна правоздатність не припиняється. Отже, моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до ЄДРПОУ про припинення юридичної особи.

Відповідно до відомостей Витягу з ЄДРПОУ щодо Державної адміністрації залізничного транспорту України підприємство знаходиться у стані припинення, але не припинене. Вказане свідчить про відсутність у ЄДР відомостей про те, що Державну адміністрацію залізничного транспорту України припинено внаслідок реорганізації, а тому висновки про правонаступництво до АТ «Укрзалізниця» не відповідають законодавству.

Перебування юридичної особи у стані припинення підприємницької діяльності та вчинення дій, пов`язаних з припиненням у зв`язку із реорганізацією ще не означає, що юридична особа вже є припиненою, а тому відсутні підстави вважати, що станом на день розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження до АТ «Укрзалізниця» перейшли всі права та обов`язки Державної адміністрації залізничного транспорту України.

Вирішуючи питання про правонаступництво та приймаючи оскаржувану Ухвалу від 11.03.2019 року суду першої інстанції необхідно було звернути увагу, що сама по собі вказівка в статуті юридичної особи, утвореної в результаті злиття, щодо її правонаступництва всіх прав та обов`язків реорганізованих юридичних осіб, а також відповідний запис про правонаступництво в Єдиному державному реєстрі не може означати автоматичного правонаступництва без затвердження передавальних актів та без виключення реорганізованих юридичних осіб з Єдиного державного реєстру, так як приписи ст.55 ЦПК України пов`язують процесуальне правонаступництво юридичної особи при її реорганізації (злитті) саме з фактом її припинення (моментом якого є дата виключення запису про юридичну особу з Єдиного державного реєстру).

При цьому початок роботи утвореної в результаті злиття юридичної особи не є обставиною, з якою пов`язується юридичне оформлення переходу прав від правопопередника до правонаступника в процедурі припинення (реорганізації) юридичної особи та не означає її завершення.

Отже, основою процесуального правонаступництва юридичної особи в результаті її реорганізації (злиття) є виключення відомостей про реорганізовану юридичну особу з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 13.01.2009 року №129 «Про порядок проведення злиття юридичних осіб» процес державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття проходить у три етапи, серед яких в тому числі проведення державної реєстрації припинення юридичних осіб, які припиняються в результаті злиття. Реєстрація припинення проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яким визначено перелік документів, що подаються державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичних осіб.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації АТ «Українська залізниця») державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (далі - Реєстр). Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема, внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Реєстру.

За ч.1 ст.18 вказаного Закону (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації АТ «Українська залізниця») якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Частиною 15 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації АТ «Українська залізниця») передбачено, що злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Моментом переходу прав та обов`язків до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до Реєстру.

Отже, до внесення в Реєстр запису про припинення юридичної особи, її цивільна правоздатність не припиняється, при цьому, до правонаступника (у разі припинення шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) усі права та обов`язки припиненої юридичної особи переходять лише з моменту внесення такого запису.

Відповідно до оскаржуваної Ухвали як на підставу заміни боржника у виконавчому провадженні на АТ «Укрзалізниця» суд першої інстанції посилається саме на перехід прав і обов`язків від Державної адміністрації залізничного транспорту Укрзалізниця до АТ «Укрзалізниця» у зв`язку з реорганізацією шляхом злиття, проте у даному випадку з урахуванням вищевикладених норм законодавства необхідно встановити саме наявність факту припинення юридичної особи - Державної адміністрації залізничного транспорту Укрзалізниця.

Доказів державної реєстрації припинення Державної адміністрації залізничного транспорту Укрзалізниця заявником не надано.

Згідно з ч.1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За ч.5 зазначеної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - ДАЗТ України «Укрзалізниця» від 06 серпня 2014 року перебуває у стані припинення. тому остання в силу статті 28 ЦПК України 2004 року володіє цивільною процесуальною дієздатністю, є самостійним суб`єктом трудового права, як організація, що має статус юридичної особи.

З огляду на вищенаведене, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №757/16460/16-ц є незаконною, необґрунтованою, прийнятою за умов неправильного застосування норм матеріального права, неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження №57054564.

Згідно статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження слід скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська Залізниця» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: