Справа № 361/3675/17
Провадження № 2/361/217/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Коваль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № ML-002/767/2007 від 25.01.2007р. з урахуванням додаткової угоди №3 від 31.05.2016р., у розмірі 3858054,71грн., що складається з заборгованості за кредитом за траншем № 1 - 2968198,57 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 1 - 125245,26 грн., заборгованості за кредитом за траншем № 2 - 763874,63 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 2 - 272,06 грн., штрафні санкції за траншем № 1 - 454,07 грн., штрафні санкції за траншем № 2 - 10, 12 грн., мотивуючи тим, що банк видав відповідачу 1 кредит на умовах поворотності, платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, відповідач 1 кредит отримав двома траншами, але допустив прострочення в платежах, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість по тілу кредиту, по сплаті відсотків, а також нараховані штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань за договором. З метою забезпечення належного виконання відповідачем 1 умов кредитного договору з відповідачами 2 укладено договір поруки, тому відповідач 2 має такі ж солідарні грошові зобов'язання перед кредитором як і відповідач 1 - позичальник.

13.12.2017р. у справі було ухвалено заочне рішення, яке за заявою відповідача було скасовано. Відповідач, не погоджуючись з заочним рішенням і не визнаючи позов, послались на те, що не всі платежі за договором кредиту були враховані, що в дійсності заборгованість менша.

Відповідачі повторно не явились в судові засідання; були повідомлені належним чином, неодноразово, шляхом направлення їм рекомендованих листів за адресою їх зареєстрованого постійного місця проживання. Від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, і вони не повідомили про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідачів, ухвалив справу розглянути у відсутності відповідачів.

З наданих доказів встановлено наступне:

25.01.2007р. між ОСОБА_1 і ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-002/767/2007, за яким банк надав відповідачу 1 кредит 192000 доларів США, цільове використання - придбання нерухомого майна, зі сплатою відсотків за користування кредитом за плаваючою процентною ставкою 5, 49% + FIDR (ч.1 договору) на умовах сплати першочергового внеску 20 % річних від вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі - продажу.

В подальшому зборами акціонерів від 23.04.2009р. було змінено форму товариства на публічне, і змінено назву на ПАТ, відповідно кредитором за даним договором кредиту, укладеним з відповідачем, став ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до п.1.1 ч.2 кредитного договору банк в порядку, передбаченому цим договором надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі. Відповідно до п. 1.5.1. ст. 1.5. частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.

На підставі додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-002/767/2007 від 25.01.2007р. внесено зміни до п.1.9.1 кредитного договору, зокрема викладено даний пункт у такій редакції : незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або майновим поручителем боргових зобов'язань за цим договором (в т.ч., але не виключно, встановлених п.2.3 та ст. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки; невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № № ML-002/767/2007 від 25.01.2007 р., укладеного між банком та боржником. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником вказаної вимоги.

11 лютого 2009р. між ОСОБА_1 і ПАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-002/767/2007 від 25.01.2007р., яким внесено зміни до умов кредитного договору, зокрема, що визначають розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, зменшено фіксовану ставку з 5,49% до 3,49% на період з 11.02.2009р. по 31.12.2009р., з подальшим поверненням до процентної ставки, передбаченої договором.

31.05.2016р. між сторонами укладено додатковий договір №3. Відповідно до додаткового договору №3 від 31.05.2016р. сторони внесли такі зміни та доповнення в Кредитний договір: п.п. 2.1.1. п. 2.1. додаткового договору №3 в порядку передбаченому цим додатковим договором банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті кредиту визначених цим додатковим договором, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому додатковому договорі та кредитному договорі. Відповідно до п.п. 2.1.2. п. 2.1. додаткового договору №3 Кредит-1 -3 070 060,07 грн., Кредит-2 - 767 515,02 грн. Підпунктом 2.1.3. п.2.1. додаткового договору №3 від 31.05.2016 року встановлено наступний розмір процентів за користування кредитом: кредит-1: в період з 31.05.2016р. до 24.05.2017р. фіксована процентна ставка - 7%; в період з 25.05.2017р. до 26.05.2019р. фіксована процента ставка- 13,49%; в період з 27.05.2019 року і до повного виконання боргових зобов'язань буде використовуватися плаваюча відсоткова ставка 1% + UIRD (український індекс ставок за депозитами фізичних осіб - індикативна ставка, що розраховується в системі Thompson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк в 12 місяців з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, що діють в 20 найбільших українських Банках за розміром депозитного портфелю фізичних осіб. Джерело інформації - офіційний сайт Національного банку України (http://www.bank.gov.ua). Кредит -2 в період з 31.05.2016р. і повного виконання Боргових зобов'язань буде використовуватися фіксована процента ставка - 0,10%. Відповідно до п. 2.1.9.1. додаткового договору № 3 від 31.05.2016р. у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань понад 92 календарні дні чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) укладених між банком та позичальником, та/чи між банком та третіми особами, що існували на момент укладання кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно предмету іпотеки на суму (ціну), що складає більш ніж 10% від ринкової вартості предмета іпотеки, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно позичальника на суму (ціну), що складає більш ніж 10% від розміру (суми) кредиту, та/або у випадку пред'явлення позичальником та/або третіми особами, будь-яких позовів до банку, сторони домовилися, що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору, в зв'язку з чим позичальник зобов'язаний погасити Боргові зобов'язання в повному розмірі та в строки відповідно до п.п. 2.1.9.2 цього додаткового договору. Відповідно до п.п. 2.1.9.2 п.2.1.9. додаткового договору №3 від 31.05.2017р. до кредитного договору- незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання позичальником, відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання Вимоги.

Згідно кредитної заявки від 31.05.2016р. на видачу гривневого кредиту за умовами додаткового договору №3 від 31.05.2016р. , - сума кредиту, виданого позичальнику , становить 3837575,09грн. Кредит виданий двома траншами в один день : 3070060,07грн., і 767515,02грн.

За умовами додаткового договору №3, по кожному траншу встановлена різна процентна ставка: по першому траншу: з 31.05.2016р. до 24.05.2017р. фіксована ставка 7%, з 25.05.2017р. до 26.05.2019р. фіксована 12,49%, з 27.05.2019р. до повного виконання боргових зобов'язань: фіксована 1% плюс UIRD; по другому траншу: з 31.05.2016р. до повного виконання зобов'язань встановлюється процентна ставка 0,1% (п.2.1.2.1 - 2.1.3).

Таким чином, на підставі укладеного додаткового договору №3 з 31.05.2016р. відбулась заміна валюти кредитування і боргового зобов'язання, даною подією позичальник визнав наявну у нього на день укладення додаткового договору №3 заборгованість (у початково визначеній валюті кредитування - долари США, та у відповідному гривневому еквіваленті за розрахунком на час укладення додаткового договору), і за умовами додаткового договору №3 кредитор направив позичальнику двома траншами кредитні кошти у національній валюті, якими були повністю закриті боргові зобов'язання позичальника за договором кредиту і виникли нові зобов'язання за нововиданим кредитом (у двох траншах). Таким чином, грошові зобов'язання позичальника надалі визначались у гривні, в тому числі по сплаті процентів.

Кредитний договір був забезпечений договором поруки № SR-002/767/2007 від 25.01.2007р., укладеним між позивачем і ОСОБА_2 Згідно п. 1.1.договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № ML-002/767/2007 від 25.01.2007р. в повному обсязі. Згідно п. 1.2. договору поруки Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

31.05.2016р. між ОСОБА_2 і ПАТ «ОТП Банк» був укладений додатковий договір №1 до договору поруки № SR-002/767/2007 від 25.01.2007 р., яким внесено зміни, зокрема до п.п. (а), (б), (в) п.2.1, п.2.2 та п.3.2 договору поруки, а саме: визначено, що боржник зобов'язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 25.01.2028р., на дату цього додаткового договору сума отриманого кредиту складає 3837575,09 грн., сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами, а у разі порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів, боржник зобов'язаний сплатити кредитору пеню за кожен день порушення грошових зобов'язань, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент такого порушення від суми простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, до повного виконання зобов'язань. Даним договором також збільшено розмір забезпечених порукою боргових зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-002/767/2007 від 25.01.2007р. до 3837575,09 грн.

Таким чином, поручитель ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання поручителя і є відповідальною солідарно з позичальником за всіма грошовими зобов'язаннями , що виникли і виникнуть у позичальника за договором кредиту -а саме за додатковим договором №3 від 31.05.2016р. Тобто підстава для припинення поруки, зазначена у ч.1 ст.559 ЦК України відсутня.

Факт укладення договорів кредитного з першим відповідачем і поруки - з другим відповідачем, і факт згоди на умови кредитування і поручительства підтверджується наявністю підписів відповідачів у договорах кредиту і поруки, а також у додаткових договорах до вказаних договорів, укладених ними. І вказані факти відповідачами не заперечувались. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу 1 кредит. Позичальник та поручитель не подали заперечень проти цього і не оспорили укладені договори та поруки або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі.

За умовами договору кредиту з подальшими змінами, зокрема за додатковим договором №3 кінцевий строк повернення гривневого кредиту (п.2.1.2 ч.2) - 25.01.2028р.

За п.1.9.1, 1.9.2 додаткового договору №3 від 31.05.2016р. - у разі прострочення зобов'язань позичальником кредитор набуває право вимагати дострокового повернення кредиту.

Як видно з наданих суду листів - досудової вимоги від 12.06.2017 р. і повідомлення про порушення від 12.06.2017 р. - 12.06.2017 р. року банк направив позичальнику ОСОБА_1 і поручителю ОСОБА_2 вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-002/767/2007 від 25.01.2007 р. у розмірі 3858054,71 грн., що складається з заборгованості за кредитом за траншем № 1 - 2968198,57 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 1 - 125245,26 грн., заборгованості за кредитом за траншем № 2 - 763874,63 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 2 - 272,06 грн., штрафні санкції за траншем № 1 - 454,07 грн., штрафні санкції за траншем № 2 - 10, 12 грн.

Враховуючи наявність у позичальника прострочення понад строк, вказаний в договорі для набуття кредитором права вимоги дострокового повернення кредиту, суд робить висновок, що кредитор мав підстави для реалізації такого права і для пред'явлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вимогу про дострокове повернення кредиту позивач направив позичальнику і поручителю 12.06.2017р., штамп поштового відділення від 20.06.2017р. рекомендоване відправлення, повернулись за закінченням терміну зберігання. Позивач надав суду документи на підтвердження відправлення вимоги і дотриманням ним всіх умов договору та додаткового договору з цього приводу, і у позичальника та поручителя настав строк для виконання вимоги про дострокове повернення кредиту та виконання інших грошових зобов'язань, пов'язаних з цим.

П.2.1.9.2 додаткового договору №3 від 31.05.2016р. передбачено обрахування строку для виконання вимоги про дострокове повернення кредиту - з дати отримання вимоги 60 календарних днів. У випадку неотримання позичальником вимоги, відправленої кредитором та по повернення конверта про неотримання з будь-яких причин, вимога вважається отриманою позичальником на сьомий календарний день з дати відправки вимоги.

Таким чином, позивач має право вимагати повернення кредиту у всій сумі, як прострочених платежів та строкової заборгованості , яка з моменту настання строку для виконання вимоги став простроченим.

Дані вимоги банку жоден з відповідачів не виконав, заборгованість по кредиту і процентам не погасив.

Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК - якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов'язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

З наданого розрахунку заборгованості видно, що позичальник допустив прострочення в платежах по поверненню кредиту, по сплаті відсотків, зокрема станом на 05.05.2017р. заборгованість складається з: заборгованості за кредитом за траншем № 1 - 2968198,57 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 1 - 125245,26 грн., заборгованості за кредитом за траншем № 2 - 763874,63 грн., заборгованості за відсотками за траншем № 2 - 272,06 грн.

Щодо правильності такого розрахунку і щодо визначення дійсного розміру заборгованості за договором кредиту, то суд робить такі висновки:

Випискою по банківському рахунку підтверджено отримання позичальником 31.05.2016р. двох траншів кредиту в гривні у сумі, визначеній у додатковому договорі №3 від 31.05.2016р. Виписками по банківським рахункам також підтверджено рух коштів, внесення позичальником платежів та їх зарахування.

За клопотанням відповідача у справі була призначена експертиза, за висновками якої підтверджено отримання кредиту у вказаній сумі.

Відповідач подав квитанції на підтвердження нібито того, що не всі його платежі враховані кредитором. З наданих відповідачем квитанцій не визнані кредитором і не враховані як погашення заборгованості за даним кредитним договором деякі квитанції, зокрема: Квитанція від 07.03.2008р. на суму 30000грн. і квитанція від 24.02.2010р. на суму 19979,53грн - згідно характеру операції - зняття коштів з поточного рахунку, тобто дані квитанції не підтверджують факт погашення позичальником кредиту, а вказують на зняття коштів; Квитанції №34 від 11.05.2012р. на суму 406 доларів, №66 від 11.01.2013р. на суму 388 доларів, №57 від 12.05.2014р. на суму 3300грн., №030Т003JGR від 5.08.2014р. на суму 5000грн. - це кошти на поповнення іншого рахунку (не кредитного) , внесені на поточний рахунок, що належить ОСОБА_2, і не пов'язаний з кредитним договором. Інші надані відповідачем і представлені експерту квитанції (платіжні документи) враховані у наданому позивачем розрахунку заборгованості, тому такі ствердження відповідача є необґрунтованими і такими, що суперечать наданим доказам в тому числі це підтверджено висновком експертизи. Згідно висновку експертизи, сума заборгованості фактично відповідає тим розрахункам, які надані позивачем і які існували станом на день укладення додаткового договору №3 від 31.05.2016р., коли позичальник суму боргу визнав.

Експертом досліджувались меморіальні ордери (первинні бухгалтерські документи), виписки по рахункам (в яких відображені всі рухи коштів, які є в меморіальних ордерах), які відносяться до даного кредитного договору. Загальна сума сплачених позичальником кошів 176384,06грн. по гривневому кредиту за додатковим договором №3 від 31.05.2016р. відповідає тим розрахункам, які надав позивач; всі платежі позивачем враховані при виведенні заборгованості, яку позивач просить стягнути. Тобто фактично підтверджено правильність розрахунку заборгованості по гривневому кредиту і відсоткам.

З Додатку до висновку - дослідження заборгованості по наданим первинним документам - це фактичне порівняння розрахунку експерта з розширеним розрахунком позивача, де в останніх трьох колонках зазначено суму сплати на погашення тіла кредиту , на погашення відсотків; загальна сума 176384,06грн. - сплачена ОСОБА_1 згідно наданих первинних документів, і така ж сума значиться у розрахунку позивача, - що підтверджує правильність розрахунку позивача.

За висновком №2706 від 10.12.2018р. призначеної за клопотанням відповідача експертизи, експертом виявлена недостатність вихідних даних для відповідей на деякі поставлені ініціатором питання, пов'язані з кредитними зобов'язаннями, що виникли і існували у відповідача у доларах США (валюта кредитування за первісним договором кредиту). З даного приводу, з урахуванням укладення сторонами 31.05.2016р. додаткового договору №3 і у зв'язку з зміною валюти кредитування і відповідно зміною валюти грошових зобов'язань - посилання відповідача на неправильні розрахунки боргу і посилання експерта у своєму висновку з цього приводу не мають значення для розгляду даної справи. При цьому суд виходить з того, що самим фактом укладення додаткового договору №3 позичальник повністю визнав наявні у нього боргові зобов'язання, їх розрахунки і розмір, та виконав такі грошові зобов'язання за рахунок новоотриманих кредитних коштів. Не є предметом розгляду в даній справі розмір заборгованості позичальника за договором кредиту (первісного), який був виданий у доларах США. Вся заборгованість, яку просить стягнути позивач з відповідачів, виникла вже за додатковим договором №3 від 31.05.2016р., і всі нарахування боргу, процентів, пені здійснені у гривні, що повністю відповідає умовам договору.

Також суд враховує, що висновки експерта щодо невідповідності закону документів, що досліджувались, не відноситься до компетенції експертизи, такі висновки має робити суд, оскільки дані питання стосуються виключно правової оцінки доказів.

Таким чином, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості позичальника перед ним. Відповідач не спростував даних розрахунків, і не довів як факту сплати ним більшої суми коштів за даним договором, так не довів і факту меншої заборгованості, ніж розрахував позивач, і який фактично підтверджений в цій частині висновком експертизи.

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема зміна умов зобов'язання (п.2).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань, зокрема своєчасної сплати основного боргу, банком нарахована пеня відповідно до п.п. 2.1.9.2 п. 2.1.9 додаткового договору № 3 від 31.05.2017 р. до кредитного договору, зокрема пеня за траншем № 1 у розмірі 454,07 грн., пеня за траншем № 2 у розмірі 10,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель за укладеним з ним договором і додатковою угодою до договору поручився за виконання позичальником всіх грошових зобов'язань , що виникли у нього з кредитного договору, у повному обсязі, тому є підстави для покладення на поручителя солідарного з боржником-позичальником зобов'язання перед кредитором.

Підстав для визнання поруки припиненою не встановлено. Підстав для звільнення поручителя від солідарного з позичальником обов'язку перед кредитором не встановлено. Тому є підстави для стягнення всієї заборгованості по кредиту та відсотків, а також неустойки за порушення зобов'язань з обох відповідачів у солідарному порядку.

Жоден з відповідачів не представив суду наявності у них підстав для звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов кредитного договору по своєчасному поверненню кредиту, сам факт прострочення позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, вважається достатнім доказом того, що умови договору не виконані з вини позичальника.

Таким чином, заборгованість за кредитом за траншем № 1 становить - 2968198,57 грн., заборгованість за відсотками за траншем № 1 - 125245,26 грн., заборгованість за кредитом за траншем № 2 - 763874,63 грн., заборгованість за відсотками за траншем № 2 - 272,06 грн.; штрафні санкції за траншем № 1 - 454,07грн., штрафні санкції за траншем № 2 - 10,12грн.

Дані суми підлягають стягненню з обох відповідачів солідарно.

Також стягненню з відповідачів в рівних частках підлягають відшкодуванню судові витрати - сплачений судовий збір - 57870,82 грн. згідно ст.143ЦПК України, оскільки позов задовольняється, і сума стягується з двох боржників солідарно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 554, 611,615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за кредитним договором № ML-002/767/2007 від 25.01.2007 р. в редакції за додатковим договором №3 від 31.05.2016р. заборгованість за кредитом за траншем №1 2968198,57грн., заборгованість за відсотками за траншем №1 125245,26 грн., заборгованість за кредитом за траншем № 2 763874,63грн., заборгованість за відсотками за траншем №2 272,06грн., штрафні санкції за траншем №1 454,07грн., штрафні санкції за траншем №2 10,12грн., всього 3858054,71грн. (три мільйони вісімсот п'ятдесят вісім тисяч п'ятдесят чотири гривні 71 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 і з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на відшкодування судових витрат з кожного по 28935,41грн. (двадцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять п'ять гривень 41 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили за результатом апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не буде вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Повне рішення складено 22 квітня 2019року.

Суддя Т.В. Селезньова