ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1046/19 Справа № 206/2012/17 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро у режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання частково недійсним кредитного договору, визнання недійсним графіка платежів, визнання недійсним пунктів додатку до кредитного договору, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулось до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 04 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №50007799, в якому зазначено, що договір між сторонами, за участю поручителя, складають цей кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту, за умовами якого було надано 91.973 грн.97 коп., еквівалент суми в іноземній валюті становить 11.278 доларів США 23 центи, та додатковий кредит у розмірі 36.592 грн.30 коп., еквівалент суми в іноземній валюті становить 4.487 доларів США 10 центів, 15 березня 2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2012 року виробництва, кузов НОМЕР_3 з об'ємом двигуна 1598 куб.см та оплати страхових платежів.

Зазначали, що відповідно до п.1.6. загальних умов зобов'язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50007799 від 04 березня 2013 року було забезпечено договором застави №50007799 від 05 березня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., зареєстрованим в реєстрі за №267, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, 2012 року виробництва, кузов НОМЕР_3 з об'ємом двигуна 1598 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав йому на праві власності.

Вказували, що у зв'язку із неналежними виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору та порушення термінів повернення кредиту, ними було надіслано на адресу фактичного проживання позичальника вимогу (повідомлення) від 16 грудня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за №50007799, якою вони вимагали від боржника дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, які станом на день виставлення в загальному розмірі складали 157.003 грн.58 коп., вказаною вимогою вони повідомили позичальника, що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу.

Посилаючись на те, що після надсилання вимоги ОСОБА_1 було сплачено частину боргу, втім борг повністю не повернутий та станом на 27 вересня 2017 року загальна сума заборгованості складає 272.602 грн. 82 коп. та складається з простроченої заборгованості в розмірі 30.799 грн.94 коп. за додатковим кредитом, з яких: 27.657 грн.93 коп. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів; 387 грн. 38 коп. - сума 3% річних за час прострочення; 1.463 грн. 36 коп. - сума інфляційних витрат за час прострочення; 1.291 грн.27 коп. - сума нарахованої пені за час прострочення; заборгованості з дострокового повернення кредиту в розмірі 144.969 грн.98 коп., з яких: 124.201 грн.40 коп. - сума заборгованості за кредитом; 13.825 грн.63 коп. - сума заборгованості за процентами; 6.942 грн.95 коп. - сума 3% річних і штраф відповідно п.8.2 загальних умов у розмірі 18.394 грн. 79 коп., додатково ними були понесені витрати за договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало послуги ТОВ «Порше Мобіліті» щодо забезпечення повернення суми поточної заборгованості та заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку, забезпечення звернення стягнення на предмет застави позасудовим способом на підставі виконавчого напису нотаріуса, відкриття виконавчого провадження, проведення опису в процесі здійснення виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_1, що згідно акту №340 від 07 жовтня 2016 року складає 4.200 грн. з ПДВ, згідно акту №207 від 21 червня 2012 року складає 3.720 грн. з ПДВ, згідно акту №206 від 21 червня 2012 року складає 58.118 грн.11 коп. з ПДВ, згідно акту №207 від 21 червня 2012 року складає 3.720 грн. з ПДВ та 400 грн., а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання частково недійсним кредитного договору, визнання недійсним графіка платежів, визнання недійсним пунктів додатку до кредитного договору, посилаючись на те, що 04 березня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір №50007799.

Зазначав, що відповідно до п.1.3.1 «Загальних умов кредитування» «Розмір платежів, що підлягають сплати позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.» Відповідно до п.1.3.2 «Загальних умов кредитування» «У часткову зміну зазначених вище положень цього пункту компанія матиме право вимагати, щоб платежі у погашення кредиту та додаткового кредиту були розраховані за обмінним курсом (про який було повідомлено банком за 2 (два) дні до дати виставлення рахунка) іншого банку (Національного Банку України або іншого українського банку) замість обмінного курсу банку, вказаного вище. Сторони погоджуються, що така вимога може бути поставлена на власний розсуд компанією і без обмежень щодо кількості таких вимог протягом дії кредитного договору, і для цього не вимагатиметься згода позичальника. Компанія повинна повідомити позичальника про свої намір щодо зміни обмінного курсу за 7(сім) робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплаченій позичальником. Новий обмінний курс, про який повідомить компанія в подальшому буде застосовуватися до усіх наступних платежів, які підлягають сплаті позичальником до того моменту, коли компанія повідомить про інше у такому ж порядку. У випадку зміни обмінного курсу згідно з цим пунктом, усі інші умови Загальних умов кредитування повинні у рівній мірі застосовуватись до нового обмінного курсу». Відповідно до п.1.3.3 «У разі несплати позичальником платежів за новим обмінним курсом, Компанія матиме право застосувати положення статті 3.», вони є дискримінаційними, несправедливими до споживача і тягнуть істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Вказував, що несправедливість вказаних пунктів є в тому, що компанія має право на власний розсуд необмежену кількість разів змінювати вимогу щодо зміни обмінного курсу, а споживач не має права заперечувати проти цього тому що його згода на зміну курсу за умовами договору не потрібна. Більше того, вказані умови договору сформульовані таким чином, що Компанія на власний розсуд має право змінювати обмінний курс виключно до своєї вигоди: у випадку збільшення курсу долара США,- і не має обов'язків змінювати обмінний курс у випадку зменшення курсу долара США. Більше того в умовах договору окремо підкреслено, що «новий обмінний курс, про який повідомить Компанія в подальшому буде застосовуватися до усіх наступних платежів...» Посилаючись на те, що несправедливість вказаних умов договору тягне істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду його як споживача банківським послуг, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним кредитний договір №50007799 від 04 березня 2013 року, укладений між ТОВ „Порше Мобіліті" та ним, в частині визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування; визнати недійсним графік погашення кредиту, як додаток до кредитного договору № 50007799 від 04 березня 2013 року, укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» та ним, та його невід'ємну частину; визнати недійсним пункт 1.3.1 та п.1.3.2 додатку до кредитного договору №50007799 від 04 березня 2013 року, укладеного між ТОВ „Порше Мобіліті" та ним, під заголовком «Загальні умови кредитування» .

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2018 року позовні вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити мотивувальну частину рішення, надавши кожному доказу мотивовану оцінку щодо загальної суми заборгованості, загальної суми сплаченої коштів апелянтом за цим договором, наявність переплати та відсутність правових підстав для нарахування штрафних санкцій та вилучення автомобіля, в решті рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінку у повному обсязі тому, що заборгованість за спірним кредитним договором не лише відсутня, а є переплата.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом ТОВ "Порше Мобіліті", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частини відмови у задоволенні їхнього позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність заборгованості, наполягали на тому, що вона є доведеною саме у заявленому ними розмірі та вбачається з наданих ними розрахунків.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторони по справі не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, що 04 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №50007799.

Відповідно до умов вказаного вище договору останній отримав кредит у розмірі 91.973 грн.97 коп. - еквівалент суми кредиту в доларах США 11.278 доларів США 23 центи, сума додаткового кредиту 36.592 грн.30 коп. - еквівалент суми додаткового кредиту в доларах США 4.487 доларів США 10 центів, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,90%, з цільовим призначенням кредиту для придбання автомобіля марки VW, модель POLO SEDAN, кузов НОМЕР_3, об'єм двигуна 1598 куб.см, рік випуску 2012, з цільовим призначенням додаткового кредиту для оплати страхових платежів згідно з договором страхування, позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору (т.1 а.с.9).

Кредитний договір також складається із загальні умови кредитування, графіку погашення кредиту.

Відповідно до умов договору і Загальних умов кредитування ОСОБА_1 поручився за виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором №50007799 від 04 березня 2013 року.

Даний договір був власноручно підписаний позичальником ОСОБА_1, за участю поручителя, що підтверджується його підписом на договорі і ознайомлений з загальними умовами кредитування.

Загальні умови кредитування також підписані сторонами, із графіком погашення відповідач ознайомлений під підпис, остання дата погашення кредиту визначена у графіку - 15 березня 2018 року.

Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину договору, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому позичальник зобов'язався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку (т.1 а.с.10-21).

Відповідно до п.3.2.1. Загальних умов кредитування, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць, компанія має право визнати термін повернення таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору.

Пунктами 1.1,1.2 додаткової угоди до кредитного договору встановлено, що відповідно до кредитного договору компанія зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях. Кредит надається за умови повернення кредиту позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені графіком кредиту (т.1 а.с.18).

Згідно умов договору повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни встановлені графіком погашення кредиту.

Крім того, згідно умовами кредитування, виконання зобов'язання позичальником забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу автомобіля POLO SEDAN, №50007799 від 05 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., зареєстрованого в реєстрі №267 (т.1 а.с.22-27).

Відповідно до п. 1.1 договору застави за домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 131.391 грн.32 коп.

07 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін та доповнень до договору застави транспортного засобу №50007799 від 05 березня 2013 року, відповідно до якого п.1.3.1 викладено в новій редакції (т.1 а.с.28-29).

05 березня 2013 року між ТОВ «Автоцентр-Україна» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №375252, відповідно до якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця автомобіль, а покупець прийняти і сплатити такий товар відповідно п.2 договору (т.1 а.с.30-31).

Пунктом 2 цього договору визначено, що кінцева вартість товару встановлюється в гривнях України згідно комерційного курсу до долару США, встановлений генеральним імпортом Volkswagen в Україні ТОВ «Порше Україна» приходу товару на склад постачальника становить 131.391 грн.32 коп.

05 березня 2013 року ОСОБА_1 прийняв від ТОВ «Автоцентр-Україна» автомобіль марки VW, модель POLO SEDAN, кузов НОМЕР_3, рік випуску 2012, загальною вартістю 131.391 грн.32 коп., що підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі автомобіля до договору №375252 від 05 березня 2013 року (.1 а.с.32).

05 березня 2013 року між ПАТ «СТ «Українська страхова група» і ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами №28-0199-РМ2-13-00133, строк дії договору до 05 березня 2018 року, страхова сума на період страхування за рік: гривневий еквівалент по курсу ПАТ «КІБ Креді Агріколь» - 16.111 грн.75 коп. (т.1 а.с.33-39).

Згідно з умовами п.3.3. Загальних умов кредитування, позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб).

У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 16 грудня 2015 року позивачем була направлена на адресу відповідача вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості.

Дана вимога була отримана відповідачем ОСОБА_1 25 грудня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.40-42).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №50007799 від 04 березня 2013 року станом на 28 березня 2017 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у розмірі 151.661 грн.10 коп., за додатковим кредитом у розмірі 29.036 грн.92 коп., по сплаті штрафів за направлення повідомлень-нагадувань на підставі п.8.3. кредитного договору у розмірі 12.250 грн. 54 коп, за інші витрати за кредитним договором у розмірі 13.533 грн.60 коп., штраф на підставі п.8.2 кредитного договору у розмірі 20% суми кредиту - 18.394 грн.79 коп., збитки на підставі п.8.5 кредитного договору 12.000 грн., сума заборгованості за процентами - 9.290 грн.78 коп., 3% річних - 4.723 грн.38 коп. Сума заборгованості за кредитом при розрахунку 3% річних зазначена 124.666 грн. 67 коп. (т.1 а.с.46-50).

На підтвердження невірного розрахунку позивача відповідачем було надано квитанції про сплату за кредитним договором за 12 листопада 2015 року, 25 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року, 17 грудня 2015 року, 14 грудня 2015 року, 25 грудня 2015 року, 29 грудня 2015 року, 14 січня 2016 року, 14 березня 2016 року, 14 березня 2016 року, 13 травня 2016 року, 16 червня 2016 року, 20 липня 2016 року (т.1 а.с.233-239).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №50007799 від 04 березня 2013 року станом на 28 березня 2017 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у розмірі 151.661 грн.10 коп., за додатковим кредитом у розмірі 41.716 грн.47 коп., по сплаті штрафів за направлення повідомлень-нагадувань на підставі п.8.3. кредитного договору у розмірі 12.250 грн. 54 коп., за інші витрати за кредитним договором у розмірі 13.533 грн.60 коп.; штраф на підставі п.8.2 кредитного договору у розмірі 20% суми кредиту - 18.394 грн.79 коп., збитки на підставі п.8.5 кредитного договору 12.000 грн., сума заборгованості за процентами за період з 01 січня 2016 року по 19 вересня 2017 року - 13.825 грн.63 коп., 3% річних - 6.942 грн.95 коп. Сума заборгованості за кредитом при розрахунку 3% річних зазначена 124.201 грн. 40 коп. (т.2 а.с.22-27).

З наданої позивачем ТОВ «Порше Мобіліті» зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором №50007799 від 04 березня 2013 року, виготовленої станом на 18 вересня 2017 року, вбачається, що всього нараховано по кредиту 293.399 грн.82 коп.

Всього сплачено по виставленим рахункам 186.537 грн. 43 коп. Непогашена сума заборгованості по виставленим рахункам 106.862 грн.39 коп. (т.2 а.с.28-32).

06 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Семеновою В.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з заставодавця ОСОБА_1 на користь заставодержателя ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави - автомобіля марки «VW Polo Sedan», VIN-НОМЕР_3, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, запропоновано задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 04 березня 2013 року по 16 травня 2015 року, сума кредиту до повернення 149.328 грн.78 коп., штраф в розмірі 20% від суми кредиту 18.394 грн.79 коп. Сума до стягнення 167.723 грн.57 коп. (т.2 а.с.175).

Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області надали завірені копії документів виконавчого провадження №52848723 (т.2 а.с.107-131).

З цього виконавчого провадження вбачається, що 10 листопада 2016 року державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №2781, виданого 06 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. про стягнення із заставодавця - ОСОБА_1 предмета застави - автомобіля марки Volkswagen, модель - Polo, тип ТЗ седан - В, рік випуску 2012, колір темно-синій, ДНЗ НОМЕР_1. Постановою від 10 листопада 2016 року державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області оголошено розшук майна боржника. Постановою від 21 серпня 2017 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області описано та арештовано майно боржника, а саме автомобіль ОСОБА_1

Соборним відділенням поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надані копії документів, на підставі яких здійснювався опис та арешт автомобіля марки Volkswagen Polo Sedan, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_3 (т.2 а.с.133-140).

З цих документів вбачається, що автомобіль був у розшуку, як викрадений, за заявою ТОВ «Порше Мобіліті».

Відповідно до протоколу огляду від 16 серпня 2017 року було проведено огляд автомобіля марки «VW Polo Sedan» НОМЕР_3, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, після огляду, автомобіль був вилучений до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2017 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області Король М.О., погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області Кліпацькою Е.В. про арешт автомобіля марки «VW Polo Sedan» НОМЕР_3, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, відмовлено (т.2 а.с.142).

Відповідно до звіту №КТЗ-180208 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості об'єкту - майно ОСОБА_8 - автомобіль марки «VW Polo Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного ФОП ОСОБА_9 08 лютого 2018 року, вартість предмету застави, яка може бути встановлена як початкова ціна на аукціоні або за конкурсом, складає 134.924 грн. без врахування ПДВ (т.2 а.с.163-169).

З наданого ТОВ «Порше Мобіліті» акту прийому-передачі від 22 серпня 2017 року автомобіль «VW Polo Sedan», реєстраційний номер НОМЕР_1, ними переданий до ТОВ «Автосоюз» (т.2 а.с.179).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Порше Мобіліті" суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сум, що підлягають стягненню, надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором суперечать один одному, обґрунтування суми заборгованості в позовній заяві і в заяві про збільшення позовних вимог також суперечить наданим розрахункам.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що при підписанні спірного кредитного договору позивач погодився з його умовами та не заперечував проти надання кредиту у валюті кредитування для придбання транспортного засобу, факт отримання кредитних коштів не заперечувалося стороною позивача, що свідчить про виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, обставин для визнання положень кредитного договору несправедливими, також не було надано, графік погашення кредиту був погоджений з позивачем, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що умови кредитного договору не суперечать принципу добросовісності, у зв'язку з чим підстав для визнання частково недійсним кредитного договору щодо визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, п.1.3.1., п. 1.3.2 додатку до кредитного договору, графіку погашення кредиту, які наведені позивачем, судом не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянти оскаржують рішення лише в частині вирішення позовних вимог ТОВ "Порше Мобіліті", а тому в частині зустрічних позовних вимог рішення суду не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині виходячи з наступного.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, поки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 16 грудня 2015 року позивачем була направлена на адресу відповідача вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, дана вимога була отримана відповідачем ОСОБА_1 25 грудня 2015 року (т.1 а.с.40-42).

В той час як згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, надіславши відповідачу у грудні 2015 року вимогу про дострокове погашення кредиту ТОВ «Порше Мобіліті» скористався передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України правом та змінив строк виконання основного зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18). Для забезпечення прогнозованості правозастосовної практики Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У свою чергу суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Так, за приписами частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України (змагальність сторін) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З наданих ТОВ "Порше Мобіліті" розрахунків заборгованості вбачається, що до них не включені здійснені позичальником оплати, розрахунки суперечать один одному та суд апеляційної інстанції позбавлений можливості належним чином з'ясувати суму заборгованості зважаючи на те, що взагалі після направлення вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" втратило право на нарахування відсотків.

У зв'язку з вищевказаним суд апеляційної інстанції не може встановити і суму переплати за спірним кредитним договором.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом є юридична особа яке має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ - зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи;учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того суд першої інстанції відмовив ТОВ "Порше Мобіліті" у задоволенні пред'явлених позовних вимог саме у зв'язку з їх недоведеністю та доводи апеляційної скарги цих висновків жодним чином не спростували.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про зміну мотивувальної частини оскаржуваного рішення також не можуть бути прийняті до уваги саме у зв'язку з наведеним вище.

Інші доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.