КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 755/1900/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5780/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про скасування та часткове скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року,

встановив:

у лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 132 167 грн. 01 коп. та 220 000 дол. США. Також позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на все належне відповідачу майно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року заяву було задоволено, накладено арешт на належні відповідачу садовий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, автомобіль марки «Nissan Juke» 2016 року випуску.

У лютому 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову, у якому просила скасувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль марки «NissanJuke», посилаючись на те, що вартість майна, на яке судом було накладено арешт, значено перевищує розмір позовних вимог.

У квітні 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про повне скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що такі заходи були вжиті судом передчасно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування та часткове скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити ухвалу без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_7, представників позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 132 167 грн. 01 коп. та 220 000 дол. США, які були передані для придбання ним будинку та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1, однак внаслідок введення його в оману були використані відповідачем для придбання вказаного нерухомого майна на своє ім'я.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилався на те, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, оскільки відповідач має намір відчужити належне їй нерухоме майно, а тому просив накласти арешт на все належне ОСОБА_3 майно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року заяву було задоволено, накладено арешт на належні відповідачу садовий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, автомобіль марки «Nissan Juke» 2016 року випуску.

У лютому 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову, у якому просила скасувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль марки «NissanJuke», посилаючись на те, що вартість майна, на яке судом було накладено арешт, значно перевищує розмір позовних вимог.

У квітні 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про повне скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що такі заходи були вжиті судом передчасно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування та часткове скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяв відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами не вирішений, розгляд справи не завершений, обставини, які були підставою для вжиття заходів забезпечення позову не перестали існувати, а тому підстави для скасування чи часткового скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз'яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги її доводи про те, що вартість арештованого майна значно перевищує розмір позовних вимог, у зв'язку з чим просила частково скасувати заходи забезпечення позову, зокрема в частині накладення арешту на належну їй квартиру та автомобіль.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, ціна якого на момент звернення до суду становила 6 263 448 грн. 45 коп. Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що відповідач при зверненні до суду з заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову свої вимоги обґрунтовувала тим, що на її замовлення було проведено оцінку належного їй майна та встановлено, що вартість арештованого майна складає 9 506 841 грн. Копії вказаних звітів судом першої інстанції до виділених матеріалів справи, які були направлені до суду апеляційної інстанції, долучено не було, проте надано для огляду ОСОБА_3 в судовому засіданні.

З вказаних звітів вбачається, що вартість садового будинку становить 6 822 094 грн., квартири - 2 192 816 грн. та автомобіля - 491 931 грн., що разом складає 9 506 841 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача фактично не заперечував вказану у звітах вартість належного відповідачу майна, хоча і вказував про наявні у нього сумніви щодо проведеної оцінки. Разом з тим, заперечуючи проти скасування заходів забезпечення позову, представник посилався на імовірне збільшення курсу долара США, а також вказував про можливе зменшення ціни арештованого майна в ході його реалізації на повторних або втретє проведених електронних торгах.

Однак, такі доводи представника позивача колегія суддів вважає необґрунтованими та заснованими на припущеннях, якими судове рішення обґрунтоване бути не може.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції було накладено арешт на належне відповідачеві майно, вартість якого значно перевищує ціну позову.

Крім того, слід зазначити, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не було надано правової оцінки доводам відповідача, викладеним у заяві про часткове скасування заходів забезпечення позову, а лише зазначено про наявність звітів про оцінку майна та двох протилежних за змістом рецензій на вказані звіти.

Відмовляючи у частковому скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року скасувати в частині та постановити нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10 задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову, застосований відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 07 лютого 2018 року щодо квартири АДРЕСА_2 та автомобіля марки «Nissan Juke», 2016 року випуску, зареєстрованого 19 жовтня 2016 року, які належать ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді