справа № 489/2128/19
провадження №2/489/1400/19
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНПОСТ», ОСОБА_2 про стягнення збитків

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів 1089000,00 грн. збитків, спричинених неналежним виконанням зобов`язань за договором № 28/1 від 12.12.2012 з додатками до нього та неналежним виконанням посадових обов`язків директором підприємства, а також понесені судові витрати.

Одночасно, з поданням позовної заяви, просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «АВАНПОСТ», що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках та інших фінансових установах в межах грошової суми в розмірі 1089000,00 грн., а також на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 до вирішення спору по суті.

У заяві про забезпечення позову вказано, що 12.12.2012 між ОСОБА_1 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та ТОВ «АВАНПОСТ», в особі директора ОСОБА_2 , було укладено договір № 28/1 від 12.12.2012 про надання охоронних послуг. Відповідно до умов договору позивач передав, а охорона прийняла на зберігання майно позивача - нежитлове приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_1 - 11.12.2018 на об`єкт охорони проникла невідома особа та таємно викрала майно, яке на праві власності належало позивачу. В порушення умов договору відповідачі прийнявши сигнал тривоги охоронної сигналізації не повідомили позивача про настання події, не прийняли на зберігання об`єкт охорони до прибуття позивача. 11.12.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0004817. У присутності працівників поліції та працівника відповідача була проведена інвентаризація майна позивача та встановлено вартість викраденого майна на суму 1089000,00 грн. Після чого на адресу відповідачів було направлено акт інвентаризації викраденого майна, але відповідачі відмовляються у добровільному порядку відшкодувати збитки. У зв`язку із цим позивач вважає, що існує небезпечність ухилення відповідачів від виконання судового рішення, що є підставою для забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті першому частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За положеннями статі 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із змісту позовної заяви підставою позовних вимог є неналежне виконання договору № 28/1 від 12.12.2012 про надання охоронних послуг, який укладено між приватним нотаріусом ОСОБА_1. та ТОВ «АВАНПОСТ», що спричинило внаслідок крадіжки збитки позивачу.

Проте, матеріали справи не містять відомостей про банківські та фінансові установи в яких відкриті рахунки, знаходяться вклади чи грошові кошти ТОВ «АВАНПОСТ», а також розмір таких коштів, що не надає можливості встановити співмірність заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

Також, позивач просить накласти арешт на приватний житловий будинок відповідача ОСОБА_2 , незважаючи на те, що при підписання додаткової угоди від 15.11.2018 про продовження строку дії договору № 28 від 12.12.2012 вказаний відповідач діяв як директор ТОВ «АВАНПОСТ», тобто посадова особа підприємства, а не як фізична особа. При цьому, матеріали справи не містять доказів відповідальності ОСОБА_2 як фізичної особи та відомостей стосовно ринкової вартості житлового будинку.

Крім того, відсутні докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтею 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНПОСТ», ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.Коваленко