Справа № 635/2511/19
Провадження по справі № 2/635/1960/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Ус Ю.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_1, в якій просила визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля марки FIAT QUBO мінівен В, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN ZFA8840 в порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

До відкритті провадження по справі, позивачем надана заява про забезпечення позову, в якій вона просить:

-накласти арешт на автомобіль марки FIAT QUBO мінівен В, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN ZFA8840, який зареєстрований за ОСОБА_2;

-заборонити ОСОБА_2 користування зазначеним автомобілем;

-передати вказаний автомобіль на зберігання позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилалася на те, що відповідач одноособово володіє автомобілем, а тому існує загроза його відчуження без дозволу позивача, як колишньої дружини, що може призвести до неможливості виконання рішення суду. Крім того, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки і може бути під час експлуатації пошкоджений або знищений внаслідок ДТП, його вартість зменшується відповідно до пробігу. Отже, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту автомобіля може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення. Вважає, що в даному випадку між сторонами діяно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруження виконання можливого рішення суду про задоволення позову. З метою збереження транспортного засобу в тому виді, в якому він є на даний час, припинення його зносу та амортизації, вважати за необхідне забезпечити позов у визначений вище спосіб і вважає такий вид забезпечення позову адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами. На даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, виправданим та таким, що забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів відповідача, які вона має намір захистити при звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається з довідки Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внустрішніх справ України №31/20-4873 від 07 листопада 2018 року, автомобіль FIAT QUBO 1248, 2013 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова ZFA8840 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 979815 від 22 травня 2013 року.

Враховуючи ту обставину, що автомобіль FIAT QUBO 1248, 2013 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова ZFA8840, є предметом спору, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, виходячи з принципу обовязковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки між сторонами дійсно виник спір, суд прийшов до висновку та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

Щодо вимог позивача про заборону ОСОБА_2 користування зазначеним автомобілем, суд не вбачає підстав для їх задоволення з наступних підстав..

При вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи із правових положень, зазначених судом вище, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд, з метою непорушення прав жодної із сторін, вважає достатнім забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, оскільки такий вид забезпечення позову у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та не потребує застосування додаткових видів забезпечення позову шляхом заборони користування зазначеним автомобілем.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу користуватися спірним автомобілем може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надано, всі доводи останньої з цього приводу ґрунтуються лише на його припущеннях.

Вимоги позивача в частині передачі зазначеного автомобіля на зберігання позивачу ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 150 ЦПК України, річ, яка є предметом спору, може бути передана на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору, що виключає можливість передачі на зберігання такої речі позивачу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки FIAT QUBO, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова ZFA8840, який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 979815 від 22 травня 2013 року.

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони користуватися відповідачу транспортним засобом та передачі транспортного засобу на зберігання позивачу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Т.В.Бобко