Провадження № 2-о/761/247/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.,

за участі:

заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Шевченківський районний у місті Києві відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві; ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

В квітня 2019р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив суд: встановити факт народження дитини чоловічої статі, громадянина України ОСОБА_3, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1., місце народження: м. Сімферополь АР Крим, батьками якої є: громадянин України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та громадянка України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом до участі у справі, в якості заінтересованої особи було притягнуто - ОСОБА_2

Свою заяву, заявник обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. у нього та його дружини - ОСОБА_2, у м. Сімферополі АР Крим народився син - ОСОБА_3, що підтверджується документами, які не визнаються державою Україна, а тому заявник, в порядку ст. 317 ЦПК України вимушений був звернутись до суду з вказаною заявою про встановлення факту народження дитини.

В судовому засіданні заявник, заявлені вимоги підтримав, суду пояснив, що в нього народився син, проте у зв'язку з тим, що була відсутня врегульована законодавством процедура реєстрація факту народження на тимчасово окупованій території, він був позбавлений можливості здійснити реєстрацію народження сина за законодавством України. Після визначення законом процедури реєстрації новонароджених на тимчасово окупованій території, він позбавлений можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту народження сина.

Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у м. Києві відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином, заперечення на заяву на адресу суду не надходили.

Заінтересована особа ОСОБА_2, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, надіслала на адресу суду заяву, в якій підтримує подану її чоловіком заяву про встановлення факту народження їх сина, та просить здійснювати розгляд справи у її відсутність.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є матір'ю заявника, а заінтересована особа 2 є її невісткою, у яких ІНФОРМАЦІЯ_1. народився син ОСОБА_3 - її онук, який проживає разом з батьками в м. Феодосії АР Крим.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою ОСОБА_2 з 19 листопада 2005р.

ІНФОРМАЦІЯ_1. у заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 народився у м. Сімферополі АРК, син - ОСОБА_3.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначав, що документами, які підтверджують факт народження дитини не визнаються компетентними органами України.

В судовому засіданні, заявник наголошував, що він звернувся до заінтересованої особи Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві для проведення державної реєстрації народження його сина, однак на вказане звернення заінтересованою особою було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки пред'явлені документи, видані некомпетентними органами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження..

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮ України від 18 жовтня 2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮ України від 24 грудня 2010р. № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006р. № 545, зареєстрованим у МЮ України 25 жовтня 2006р. за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (п. 1) ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Частинами 2 - 4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Приписами ч. 1 ст. 10 цього Закону України, встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», висновки Європейського суду з прав людини наведені в справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт народження дитини заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.

В силу положень п. 8) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317 ЦПК України; ст.ст. 1-5, 9, 10, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1), заінтересовані особи: Шевченківський районний у місті Києві відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Академіка Ромоданова, 17); ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - чоловічої статі, громадянина України, ОСОБА_3, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1.; місце народження - м. Сімферополь, АР Крим, батьками якого є: громадянин України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянка України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 квітня 2019р.

Суддя: