Справа № 212/5956/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Стрижак Є.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої Доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того просила, стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстровану шлюбі, від якого останні мають неповнолітню доньку. На даний час вони мешкають усі разом, однак сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені, у звязку з чим вона має намір після досягнення донькою 1-го річного віку розірвати шлюб офіційно. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, стверджує, що відповідач постійно і відкрито нехтує сімейними цінностями і з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. На теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ри річного віку, джерел доходу, окрім соціальних виплат, вона не має. Такого забезпечення їй з дитиною не вистачає для існування. Відповідач ОСОБА_3 не є інвалідом, інших дітей не має, офіційно працює, тобто має можливість надавати допомогу на її утримання та утримання доньки. Однак ОСОБА_3 ухиляється від покладених на нього обовязків та добровільно не надає кошти на їх потреби. Донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач витрачає гроші лише на свої потреби. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу XІІІ Перехідних Положень ЦПК України.

Позовна заява надійшла до суду 10 серпня 2018 року. На виконання вимог ст. 122 ч. 3 ЦПК України прийнятий Законом від 18.03.2004 року № 1618-IV, 30.11.2017 року судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача ОСОБА_3.

Відповідь на запит судом отримана 06 вересня 2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 07 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, його право на пред'явлення зустрічного позову.

16 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено у звязку з виконанням головуючого судді обовязків слідчого судді та зайнятістю розгляду клопотань, які підлягають негайному виконанню.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року розгляд справи відкладено у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача по справі.

Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача про надання йому часу для підготовки відзиву у звязку з тим, що він лише у суді отримав позовну заяву з додатками.

19 грудня 2018 року розгляд справи відкладено у звязку з знаходженням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзові відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме стягнути з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх його видів доходів та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання, також, в розмірі 1/6 частини з усіх його видів доходів, до досягнення дитиною трьох років. Відзив мотивував тим, що на даний час він офіційно не працевлаштований, лише підробляє у приватних осіб за цивільними договорами і має мінливий, несистематичний заробіток приблизно 4000-5000 гривень щомісяця. Стверджує, що позивачка вводить суд в оману, оскільки не вказала, що він має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від попереднього шлюбу. З матірю ОСОБА_6 у них усна домовленість про надання добровільної допомоги у розмірі 1000 гривень щомісяця на утримання сина. Крім того, з позивачкою вони мешкають разом у орендованій квартирі, яку він оплачує і він добровільно надає позивачці матеріальну допомогу.

У відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів позивачка зазначила, що за час розгляду даної справи у суді в ніч з 06 на 07 грудня відповідач ОСОБА_3 влаштував скандал у сімї, погрожував фізичною розправою, у звязку з чим вона була змушена викликати поліцію. Після приїзду поліцейських , відповідач зібрав речі та виїхав з орендованої ними квартири. Вона не заперечує, що у нього є син від попереднього шлюбу і що він добровільно сплачує на його утримання 1000 гривень щомісячно. Але зараз вона з донькою залишилися самі і їх дохід дорівнює 860,00 гривень (соціальна допомога), а ій необхідно самостійно сплачувати комунальні послуги. Вважає, що стягнення аліментів на її утримання і утримання доньки по ј частини кожній не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Саме для ухилення сплати аліментів, він звільнився з офіційного місця роботи. Просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі і окрім того просила стягнути з відповідача на її користь витрати по справі за надання правової допомоги у розмірі 2800,00 гривень.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Кожен окремо просив суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років та просила стягнути з відповідача на її користь витрати по справі за надання правової допомоги у розмірі 2800,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини викладені у відгуку, просив стягнути з нього на користь позивачки для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх його видів доходів та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання, також, в розмірі 1/6 частини з усіх його видів доходів, до досягнення дитиною трьох років.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

25 березня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському районному у місті ОСОБА_4 відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 133, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 3606943 від 25.03.2017, яка міститься у матеріалах справи.

26 червня 2017 року народилася ОСОБА_5, батьками якої записані: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_1, актовий запис № 428 від 30 червня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 635468 від 30.06.2017, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ст. 84, 91 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 183 СК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов'язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 в період з 30.08.2017 до 26.06.2020 знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ри річного віку, що підтверджується наданою та засвідченою директором ТОВ «Елунда» ОСОБА_7 довідкою № 2 від 21 березня 2018 року, довідка міститься у матеріалах справи.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, дідусь, бабуся або інший родич), не застрахований в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога виплачується у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, але не менше як 25 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатної особи, з розрахунку на місяць.

Позивачка ОСОБА_3 по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ри річного віку отримує соціальну допомогу у розмірі 860,00 гривень, відповідач ОСОБА_3 отримує 4000,00-5000,00 гривень, що узгоджується та не спростовується сторонами.

Відповідно до прийнятих змін у законодавстві, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ця сума може бути присуджена лише в тому випадку, коли у батька чи матері, які проживають окремо, не вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину прирівнюється до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626,00 гривень, з липня 2019 року 1699,00 гривень, з грудня 2019 року 1779,00 гривень.

Аналізуючи доходи як позивача так і відповідача, суд приходить до висновку щодо наявної можливості батька, який проживає окремо та якому вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і черезс це вважає доцільним стягнути з останнього аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує, те, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 гривень. Даний факт підтверджується наданими письмовими доказами та не спростовуються позивачкою.

Наявність іншої дитини у позивача не позбавляє його обов'язку по утриманню дружини та сплати аліментів, але може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Тому суд, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою ОСОБА_5 3-х років.

Вирішуючи питання, щодо розгляду заявленої вимоги позивачкою ОСОБА_1 викладеної у відповіді на відзив на позовну заяву щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь витрат по справі за надання правової допомоги в суді у розмірі 2800,00 гривень, суд керується положеннями чинного ЦПК України, відповідно до якого, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог у позові та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до Конституції України, чинного ЦПК України, вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позивач повинен направити весь пакет документів (заяву з додатками) не тільки до суду, а й відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, зокрема відсутність заяви про уточнення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї вимоги.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1409, 60 гривень.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 91, 181-183 Сімейного кодексу України, ст. ст 4, 12, 81, 141, 247,263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 10 серпня 2018 року, до повноліття дитини.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів зарплати (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 10 серпня 2018 року, до досягнення дитиною донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, віку трьох років, тобто до 26 червня 2020 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКП- НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКП - НОМЕР_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя: Ю. В. Козлов