КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6458/2019 Головуючий у 1-й інстанції - Пінкевич Н.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и в :

У серпні 2018 року позивач пред'явив позов до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

04 вересня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, у якій просив зупинити стягнення по виконавчому провадженню №57024075, відкритому приватним виконавцем ОСОБА_4 16.08.2018 року на підставі виконавчого напису № 1158 від 03 серпня 2018 року, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О. С., щодо звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа будинку становить 178, 7 кв. м., житлова - 74, 6 кв. м., та земельну ділянку, площею 0, 0633 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, у рахунок задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо повернення кредиту в розмірі 936 047, 16 грн..

Зазначав, що на підставі виконавчого напису від 03 серпня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1158, на вказане майно, приватним виконавцем ОСОБА_4, 16.08.2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 57024075, проте виконавчий напис ним оскаржується, унаслідок чого є підстави застосування п. 6 ч. 1 ст, 150 ЦПК України. При цьому в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 57024075 (стягнення на іпотечне майно) не завдасть шкоди інтересам відповідача так, як дане іпотечне майно, у силу Закону України «Про іпотеку», не може бути реалізоване третім особам без згоди іпотекодержателя, яким є відповідач у справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 57024075, відкритому приватним виконавцем ОСОБА_4 16.08.2018 року на підставі виконавчого напису № 1158 від 03 серпня 2018 року, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., щодо звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа будинку становить 178, 7 кв.м., житлова 74, 6 кв.м., та земельну ділянку, площею 0, 0633 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 в рахунок задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо повернення кредиту в розмірі 936047, 16 грн..

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, відповідач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що заявником не обґрунтовано необхідність у забезпеченні його позову у вказаний ним спосіб, а відтак ухвала суду не відповідає нормам процесуального права. При постановленні оскаржуваної ухвали, судом не враховано п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», відповідно до якої, при розгляді заяв про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Установлено, що у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати виконавчий напис № 1158 від 03 серпня 2018 року, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О. С., щодо звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа будинку становить 178, 7 кв. м., житлова - 74, 6 кв. м., та земельну ділянку, площею 0, 0633 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, у рахунок задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо повернення кредиту в розмірі 936 047, 16 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав те, що заборгованість указана у виконавчому написі не є безспірною, і наразі з приводу правовідносин, що виникли між ним та відповідачем ведеться судовий спір ( цивільна справа №480/2773/14-ц), що перебуває на стадії перегляду заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.10.2015 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у вказаний ним спосіб, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому він виступає як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Установлено, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки позивач оскаржує виконавчий напис, на підставі якого здійснюється стягнення за виконавчим провадженням на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, тобто виконавчий напис є предметом спору, а тому заява ОСОБА_2 про забезпечення позову є обґрунтованою.

Аргументи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо законності виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження, а можливезадоволення даного позову може виключити повністювиконання виконавчого напису № 1158 від 03 серпня 2018 року, який є предметом даного позову.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук