Ухвала

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 310/6190/14-ц

провадження № 61-7553 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду СімоненкоВ. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, як представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Бердянського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2018 року у справі за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, боржник - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ :

12 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, як представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Бердянського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2018 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки в порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Україниподана особою, яка не має права її підписувати.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції Українипередбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Провадження у справі відкрито ухвалою Бердянського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2018 року, у зв'язку з чим представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 12 квітня 2019 року, підписано представником Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - юрисконсультом департаменту претензійно-позовної роботи банка ОСОБА_2 за довіреністю № 832-К-Н-О від 04 березня 2019 року.

Отже, представництво АТ КБ «Приватбанк» у Верховному Суді може здійснюватись адвокатами або його керівником.

Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_2 має статус адвоката відсутні.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Українивстановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки представник заявника без урахування вищевказаних положень закону подав касаційну скаргу на підставі довіреності без документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України), касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтею 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, як представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Бердянського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2018 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко