Справа № 453/351/19
№ провадження 2/453/234/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у м. Сколе у залі суду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі належним чином уповноваженого представника - адвоката Вуйцік О.Б . 26.03.2019 року звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 108,5 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 26.03.2019 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Арабській Республіці Єгипет померла племінниця позивача - ОСОБА_3 .. Після смерті племінниці відкрилась спадщина на спадкове майно за законом, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 108,5 кв. м., житловою 55,4 кв. м., який ОСОБА_3 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в якому спадкодавець була зареєстрована та проживала до дня смерті, однак за життя юридично не оформила свої спадкові права. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем прав та обов`язків, котрі залишились після смерті племінниці, у тому числі і права на спірне домоволодіння у цілому, оскільки інших спадкоємців немає, однак оформити таке право на нього позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач змушений звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його уповноважений представник - адвокат Вуйцік О.Б. у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання у справі. Разом з тим, представник позивача подала суду заяву вх. № 2267 від 20.05.2019 року,в якій позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав, а підготовче засідання проводити без її участі та без участі позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника у підготовче засідання не забезпечив, про причини неявки такого суд не повідомив, відзивну на позовну заяву не подав. Разом з тим, відповідачем подано заяву вх. № 2253 від 17.05.2019 року про визнання позову, в відповідач просив позов задовольнити у повному обсязі, про що ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, котре проводити без участі уповноваженого представника.

Відтак, у підготовче засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявив про повне визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.

Також, враховуючи, що сторони не прибули у підготовче засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Арабській Республіці Єгипет у віці 42 років померла ОСОБА_3 , що стверджується реєстрацією про смерть серійний номер: 99091967, виданого Центральним правлінням громадянськими справами Міністерства внутрішніх справ Арабської Республіки Єгипет, зареєстрованого 05.05.2018 року, номер реєстрації 34 (копія міститься у справі, а. с. 10).

Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_3 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, Відтак, спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом.

До дня своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Сколівської міської ради Львівської області за вих. № 447 від 22.02.2019 року (а. с. 20).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Спадкоємцем прав та обов`язків за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є позивач, як дядько спадкодавця. Спадкоємців попередніх черг немає.

Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1 , котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем відповідних прав та обов`язків з вказаного приводу.

Так судом встановлено, що вказаний будинок, позначений літерою А -1 , збудований у 1975 році з огорожею № 1, воротами № 2, колодязем Ѕ (літера к). Загальна площа такого будинку становить 108,5 кв. м., з яких житлова площа 55,4 кв. м. У межах зазначеного домоволодіння побудовані господарські споруди - сарай (літера Б), літня кухня (літера В), вбиральня (літера Г). Наведені вище обставини стверджуються довідкою КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за вих. № 485 від 12.03.2019 року (а. с. 21). Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не є самочинним будівництвом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі Сколівської міської ради Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_4 своє право власності в органах БТІ не зареєструвала (не оформила). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Судом також встановлено, що погосподарський облік у м. Сколе Львівської області не ведеться.

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також містяться відомості про правомірність забудови заемельної ділянки, котра була виділена свого часу для цієї мети. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 22.02.2019 року за вих. № 163/01-16 одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів (а. с. 16). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки інших спадкоємців після її смерті немає.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 108,5 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі слід залишити за позивачами.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (позначений у технінчому паспорті літерою А-1), загальною площею 108,5 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічному паспорт літерою Б), літньою кухнею (позначена у технінчому паспорті літерою В), убиральнею (позначена у технінчому паспорті літерою Г) та спорудами - огорожею № 1, воротами № 2, Ѕ частиною колодязя (позначений у технінчому паспорті літерою «к»), що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Сколівська міська рада Львівської області; місцезнаходження - 82600, Львівська область, м. Сколе, майдан Незалежності, буд. 1; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056262.

Суддя В. Я. Микитин

Повне рішення суду складене 20 травня 2019 року.