ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/156/17
Провадження № 22-ц/4820/987/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С.., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року (суддя - Бондарчук Л.А., дата складання повного тексту рішення - 25 лютого 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вище зазначеним позовом, в якому, з урахуванням відмови в ході судового розгляду від частини позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на її користь 49500 грн. страхового відшкодування.

Позов мотивувала тим, що 01 жовтня 2016 року в м. Старокостянтинів Хмельницької області по пров. Піонерський відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес Бенс», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Сітроен», д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві приватної власності. У вказаному ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність котрого на день скоєння ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Позивач належно звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та надала весь пакет документів, однак відповідач їй в такій виплаті відмовив, посилаючись на неповідомлення нею та ОСОБА_2 дійсних обставин та причин настання ДТП. Вважає таку відмову незаконною та безпідставною.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 49500 грн. і судові витрати в сумі 2065 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано критичною оцінкою твердження відповідача про неповідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страховика про дійсні обставини та причини настання ДТП. Суд врахував, що після призначення за клопотанням відповідача судової транспортно-трасологічної експертизи, експерту не були надані сторонами необхідні матеріали, внаслідок чого надати висновок виявилося неможливим, і дійшов висновку, що відповідачем не було надано суду допустимих та належних доказів обґрунтованості відмови ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

В квітні 2019 року відповідач ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне і неправильне встановлення дійсних обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, на яких ґрунтувалися заперечення відповідача проти позову, - висновок судового експерта Гори І.В. № 154 від 20 грудня 2016 року. Крім того, суд не забезпечив відповідачеві можливості надати докази на підтвердження своїх заперечень, клопотань експерта в установленому порядку не вирішував, документів для проведення експертизи не витребовував, сторони для вирішення пов`язаних з проведенням експертизи питань не викликав. Натомість відповідач оплатив призначену судом експертизу і надіслав судовому експерту диск із кольоровими фото пошкоджених автомобілів, про надання яких просив судовий експерт, а також лист про відсутність іншої інформації та неможливість надання транспортних засобів на експертний огляд.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

3. Встановлені обставини справи та правовідносини сторін

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Citroen Jumper», д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (арк. спр. 5).

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», д/н НОМЕР_1 (арк. спр. 50).

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 68/2695/16-п встановлено, що 01 жовтня 2016 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_2 по провулку Піонерський у м. Старокостянтинів, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Citroen», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 Даною постановою суду ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні за вказаних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (арк. спр. 6).

Під час вище зазначеної ДТП автомобілі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазнали технічних пошкоджень. Зокрема, в автомобілі позивача внаслідок ДТП була пошкоджена повністю вся передня частина авто, передній бампер, радіатор, захисна сітка, капот, передні фари (арк. спр. 15, 51, 105 - 106).

Згідно звіту № 081/16 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Citroen Jumper», д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_3 10 листопада 2016 року, відповідний матеріальний збиток станом на дату оцінки склав 126486,80 грн. (арк. спр. 7 - 33).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 на день ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» згідно поліса № АЕ/5435054 від 07 жовтня 2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, згідно полісу становить 50000 грн., франшиза - 510 грн. (арк. спр. 96).

02 жовтня 2016 року ОСОБА_1 повідомила відповідача про настання ДТП шляхом подання заяви про настання ДТП та виплату страхового відшкодування від третьої особи (арк. спр. 102 - 103). Вона також надала страховику 07 жовтня 2016 року письмові пояснення щодо обставин настання ДТП (арк. спр. 104), її автомобіль був оглянутий аварійним комісаром (арк. спр. 105 - 106).

03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання ДТП шляхом подання відповідної заяви (арк. спр. 97 - 98). Він також надав страховику 06 жовтня 2016 року письмові пояснення щодо обставин настання ДТП (арк. спр. 99), його автомобіль був оглянутий аварійним комісаром (арк. спр. 100 - 101).

24 листопада 2016 року відповідач адресував позивачеві лист з проханням надіслати всі наявні в неї документи, які були складені працівниками поліції на місці ДТП, а також фотографії з місця скоєння ДТП (арк. спр. 107 - 108).

Того ж дня, 24 листопада 2016 року відповідач замовив ТОВ «Українська Експертна Компанія» проведення дослідження та надання висновку фахівця з питання, чи могли утворитися пошкодження, зафіксовані на транспортних засобах Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 , та Citroen Jumper, д/н НОМЕР_2 , внаслідок описаного механізму пригоди (арк. спр. 109).

06 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала до ТДВ «СТДВ «Глобус» заяву, в якій вказала власні реквізити для перерахунку їй страхового відшкодування (арк. спр. 118).

20 грудня 2016 року судовий експерт ТОВ «Українська Експертна Компанія» Гора І.В. склав висновок № 154 експертного дослідження та механізму пригоди за участі автомобілів Citroen Jumper, д/н НОМЕР_2 , та Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 , в якому зазначив, що комплекс механічних пошкоджень, наявність яких зафіксована, згідно даних, 01.10.2016 року на перехресті вулиці Садова та провулку Піонерський у м. Старокостянтинів Хмельницької області на автомобілях Citroen Jumper, д/н НОМЕР_2 , та Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 , з технічної точки зору не могли утворитися внаслідок описаного механізму пригоди їх водіями, так як не співпадають по локалізації, характеру утворення, висоті, ширині та глибині (арк. спр. 110 - 117).

22 грудня 2016 року відповідач, посилаючись на вище вказаний висновок, відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з невиконанням потерпілим своїх обов`язків щодо повідомлення страховику всіх відомих обставин,за яких було пошкоджено транспортний засіб Citroen Jumper, д/н НОМЕР_2 , що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання (арк. спр. 35 - 36).

4. Оцінка висновків суду першої інстанції та аргументів учасників справи

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача про неповідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страховика про дійсні обставини та причини настання ДТП слід оцінювати критично. Крім того, відповідачем не було виконано свого обов`язку з доказування обставин, якими він обґрунтовував власні заперечення проти позову.

З такими висновками суду першої інстанції можна погодитись, оскільки вони не суперечать вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції станом на дату скоєння ДТП (далі: Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Факт настання страхового випадку встановлений постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вище вказана постанова суду набрала чинності 29 листопада 2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Цивільно-правова відповідальність автомобіль Mercedes-Benz Vito, д/н НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_2 застрахована ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», що підтверджується наявним у справі полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії якого 08.10.2015 року по 07.10.2016 рік.

Отже, у межах страхових сум, зазначених у вказаному страховому полісі, а саме в межах ліміту відповідальності 50000 грн. за вирахуванням франшизи відповідач мав би відшкодувати у встановленому законом порядку завдану автомобілю позивача внаслідок ДТП шкоди, оціненої, згідно наявного у справі звіту про визначення матеріального збитку, в сумі 126486,80 грн.

Відповідач наполягає на тому, що в силу підп. 37.1.3 п. 37.1 статті 37 Закону його відмова у виплаті страхового відшкодування була правомірною. За вказаною нормою Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) дійсно є невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

В якості таких невиконаних обов`язків відповідач зазначає неповідомлення всупереч ст. 33-1 Закону ОСОБА_2 та ОСОБА_1 страховика про дійсні обставини та причини настання ДТП, свідоме подання страховику недостовірних (надуманих) відомостей про обставини та причини настання ДТП, які були в подальшому спростовані експертним дослідженням.

Згідно п. 33-1.1 статті 33 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Як вбачається з матеріалів справи, і ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 своєчасно і в повному обсяг виконали свій обов`язок зі сприяння страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Що ж стосується висновку експертного дослідження, на який посилається відповідач, то він не може спростувати факту настання ДТП, учасників та обставин зіткнення, встановлених постановою суду, адже саме в частині цих обставин така постанова є обов`язковою для суду, який вирішує питання про відшкодування завданої винуватцем ДТП шкоди.

Доводи відповідача щодо незабезпечення йому судом першої інстанції можливості надати докази на підтвердження заперечень проти позову, не заслуговують на увагу, адже клопотання судового експерта щодо надання додаткових матеріалів було адресоване, окрім суду, кожній зі сторін по справі (арк. спр. 169 - 170), а наявне в матеріалах справи повідомлення про неможливість надання висновку від 10 грудня 2018 року (арк. спр. 177, зворот, абзац 3) спростовує твердження відповідача про надсилання експертній установі витребовуваних матеріалів (арк. спр. 228).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав до задоволення позову.

Разом з тим, при обрахунку належної до стягнення суми судом було допущено помилку, оскільки не враховано, що розмір франшизи за страховим полісом ОСОБА_2 становить не 500, а 510 грн., внаслідок чого сума страхового відшкодування має бути не 49500 грн., а 49490 грн., тобто позов мав би бути задоволений частково.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

5.1. Щодо суті апеляційної скарги

Справа розглянута апеляційним судом в порядку, визначеному ч. 1 ст. 369 ЦПК України, за якою апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Неповне з`ясування обставин судом першої інстанції у даній справі полягає в нез`ясуванні дійсного розміру франшизи за страховим полісом ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши суму страхового відшкодування до 49490 грн., та відповідно зменшивши суму судових витрат, що підлягають до стягнення.

5.2. Щодо судових витрат

Оскільки рішення суду першої інстанції змінено, підлягають перерозподілу судові витрати, понесені сторонами по справі.

Позивач сплатила судовий збір в сумі 1315 грн. за подання позовної заяви, однак 01 червня 2017 року відмовилася від частини позовних вимог, внаслідок чого остаточна ціна позову склала 49500 грн., що станом на вказану дату відповідає судовому збору в сумі 640 грн. Решта судового збору не повертається, оскільки його належна сума зменшилася внаслідок відмови від позову.

Також позивач оплатила 750 грн. експерту автотоварознавцю за виконання на її замовлення звіту про визначення завданих їй в ДТП збитків.

Отже, внаслідок часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути: (640 грн. + 750 грн.) сплачених судових витрат ? 49490 грн. задоволених позовних вимог ? 49500 грн. заявлених позовних вимог = 1389,72 грн.

Відповідач сплатив судовий збір в сумі 3097,50 грн., хоча, виходячи з остаточної ціни позову, мав би сплатити 960 грн. (640 грн.?150%), тобто надмірно сплачений судовий збір становить: 3097,50 грн. - 960 грн. = 2137,50 грн.

Вказана сума надмірно сплаченого судового збору може бути повернута відповідачеві лише за його клопотанням на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Клопотання від відповідача до суду не надходило.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, з позивача на користь відповідача слід стягнути: 960 грн.?10?49500 = 0,19 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року змінити, зменшивши суми присуджених на користь ОСОБА_1 коштів: страхового відшкодування - до 49490,00 грн. (сорока дев`яти тисяч чотирьохсот дев`яності гривень 00 копійок), судових витрат - до 1389,72 грн. (однієї тисячі трьохсот вісімдесяти дев`яти гривень 72 копійок).

В решті рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

Р.С. Гринчук

О.І. Ярмолюк