Справа № 500/2864/18
Провадження № 2/500/1200/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого Жигуліна С.М.
при секретарі Троїцькій А.В.
за участю представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3
адвоката Чемоширянової Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі
справу за позовом
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору
стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька
Позивач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду. Представник позивача пояснив, що відповідач є сином позивача та сплачував на його утримання аліменти. В наступний час позивач є інвалідом першої групи, вимагає додаткового лікування, у зв?язку із чим просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивача по життєво у розмірі щомісяця 5000 грн.
Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, пояснив, що відповідач до 2018 року надавав допомогу самостійно, але в наступний час у відповідача відсутня постійна робота, він за рішенням суду сплачує аліменти на користь третьої особи ОСОБА_6 . Разом із тим позивач не надав розрахунок витрат, які визначають розмір стягнення за позовними вимогами, а у позивача з його дружиною достатньо майна для самостійного утримання.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Представник вказаної особи проти позовних вимог заперечує, пояснила, що до 2018 року відповідач надавав самостійно допомогу позивачеві, а в наступний час у судах знаходяться позовні вимоги між вказаними особами щодо стягнення аліментів.
Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.
Долученою до матеріалів справи копією актового запису про народження за №1315 від 28 листопада 1979 року підтверджене батьківство позивача щодо відповідача.
Виплати позивачем по аліментним зобов?язаннями за рішенням народного суду міста Ізмаїла Одеської області від 15 квітня 1980 року про стягнення з позивача на користь ОСОБА_7 на утримання відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку з 20 лютого 1980 року по 14 жовтня 1997 року підтверджені долученим до матеріалів справи вказаним судовим рішенням та довідки з бухгалтерії за місцем роботи позивача за період 1983-1988 роки.
Відповідно до вимог ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.
Вимоги ст. 203 СК України визначають обов?язок дочки, сина крім сплати аліментів брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Відповідно до вимог ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.
У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.
Визначення розміру аліментів на батьків передбачений ст. 205 СК України, відповідно до чого суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Відповідно до вимог ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , яка є матір?ю відповідача та ОСОБА_8 , який є вітчимом відповідача, пояснили, що позивач сплачував аліменти нерегулярно. Окрім того вихованням дитини позивач займався недостатньо, а після повноліття відповідач самостійно надавав позивачеві допомогу. В наступний час у відповідача відсутня постійна робота, він зобов?язаний до сплати аліментів на утримання дитини.
Необхідність постійного стороннього догляду з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в лівій СМА, правобічний глибокий геміпарез, часткова моторна афазія, ГБ3 ст. ШХС, атеросклеротичний кардіосклероз, цукровий діабет 2 типу, стадія субкомпенсації визначена виписним епікризом №5376 без дати його складання.
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №306982 від 29 травня 2017 року позивачеві встановлена група інвалідності перша «Б» безстроково та визнано таким, що потребує постійного стороннього догляду.
Довідкою за №10 від 27 жовтня 2018 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 підтверджено про здійснення лікувального масажу та процедур лікувальної фізкультурі позивачеві з оплатою кожної процедури 350 грн.
Долучені до матеріалів справи фіскальні чеки за поясненнями представника позивача підтверджують суму витрат на медикаменти.
Разом із тим до матеріалів справи не долучені докази, які підтверджують надання рецептів на використання медикаментів, кількість яких вказаними фіскальними чеками не визначена.
З урахуванням матеріального стану сторін суд визначає наявність у позивача майна, яке надає йому можливість на утримання без додаткової допомоги з боку відповідача з посиланням на наступні докази.
Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та даними з декларації про доходи відповідно підтверджене право власності відповідача на:
?земельну ділянку площею 0,12 гектарів за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);
?квартиру АДРЕСА_2 Вишневського генерала.
Позивач за даними статуту є директором садівничого товариства №6, але не виконує обов?язки через хворобу, а за відомостями з державного реєстру речових прав не нерухоме майно за реєстраційними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 28647299 є власником відповідно:
?земельної ділянки площею 0,2 гектари за адресою АДРЕСА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);
?будинку АДРЕСА_4 на земельній ділянці АДРЕСА_5 кв.м АДРЕСА_6 в садовому товаристві АДРЕСА_7 ;
?квартири АДРЕСА_8 ;
?гараж загальною площею 100 кв.м.;
Представником відповідача долучений договір позики від 17 жовтня 2018 року про отримання відповідачем 130000 грн. з метою відшкодування заборгованості, проти чого представники позивача та третьої особи не заперечують. Датою повернення за грошовим зобов?язанням визначено до 17 жовтня 2023 року.
Відсутність працевлаштування відповідача підтверджено документацією з Одеського міського центра зайнятості, відповідно до якої у відповідача відсутнє місце постійної роботи, яка може надавати достатній дохід для належної допомоги по утриманню неповнолітньої дитини та непрацездатного батька.
Долученою до матеріалів справи декларацією про доходи ОСОБА_7 , про факт знаходження позивача у шлюбі з якою сторони визнали обставиною, що не підлягає додатковому дослідженню за допомогою актового запису про реєстрацію шлюбу, підтверджені обставини існування у вказаної особи пенсії та заробітної плати, що з урахуванням вимоги ст. 205 СК України суд бере до уваги як можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Таким чином суд вважає відсутніми докази про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісяця в розмірі 5000 грн., а матеріальний стан позивача, з урахуванням тяжкого стану та інвалідності надає йому можливості на забезпечення за власний рахунок належного утримання.
Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.
Керуючись ст. 263-267 ЦПК України
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.
Суддя: С.М.Жигулін