справа № 361/2793/19
провадження № 2-з/361/51/19
У Х В А Л А

24 квітня 2019 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 міської ради Київської області про забезпечення позову,

установив:

У квітні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним у частині договору іпотеки.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо звернення стягнення в будь-який спосіб на земельні ділянки, розташовані в м. Бровари Київської області по вул. Драгоманова, 57, площею 0,10 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, а також площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі укладеного 17 травня 2007 року з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 5354.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із позовних вимог ОСОБА_2 вбачається, що 17 травня 2007 року між його дружиною ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 5354. Предметом даного договору є спільне сумісне майно подружжя, а саме: земельні ділянки, розташовані в м. Бровари Київської області по вул. Драгоманова, 57, площею 0,10 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, а також площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Проте, договір іпотеки, всупереч чинного законодавства, було укладено без письмової згоди другого з подружжя, тобто позивача ОСОБА_2 Тому просить суд визнати недійсним договір іпотеки в частині звернення стягнення на Ѕ частки вказаних земельних ділянок.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що не забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та призвести до порушення охоронюваних прав та інтересів позивача.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження спірних земельних ділянок, є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання договору іпотеки недійсним в частині звернення стягнення на Ѕ частки земельних ділянок.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк», ідентифікаційний код - 00039019, вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб земельних ділянок, розташованих в місті Бровари Київської області по вулиці Драгоманова, 57, площею 0,10 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, а також площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі укладеного 17 травня 2007 року з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 5354.

В решті вимог відмовити.

Дані про сторони:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. Незалежності, 3-б.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ідентифікаційний код - 00039019, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29.

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Копію ухвали направити для виконання ОСОБА_1 міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський