РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9676/18

пр. № 2/759/1393/19

25 березня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Медвідчук В. В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 р. позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кредекс Фінанс» (ТОВ «Вердикт Капітал»), ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою, просила суд постановити рішення, яким визнати поруку за договором поруки № 165918 від 18.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 від 18.12.2007 № 165918, укладений у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 р., укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» припиненою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що 18.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

18.12.2007 р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 р. укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк», між АКІБ «УкрСиббанк» та нею - позивачем було укладено договір поруки № 165918.

20.04.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 почав порушувати умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, будь-яких вимог протягом шести місяців, з дня настання строку виконання зобов'язання, банком до неї як до поручителя за даним кредитним договором пред'явлено не було, просила визнати припиненою поруку. Також зазначала, що про укладання договору про відступлення права вимоги за кредитним договором її також як поручителя не повідомляли, що є порушенням її прав та інтересів. Посилаючись на ст.ст.15, 16, 251-252, 543, 553-554, 559 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити та просила справу розглянути в її відсутності, що суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та думки учасників судового розгляду.

Представником відповідача ТОВ «Кредекс Фінанс» (ТОВ «Вердикт Капітал») на адресу суду було направлено відзив на позов, у якому проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що кредитним договором встановлений кінцевий строк погашення кредиту - 18.12.2014 р., договором поруки не передбачено строку, після настання якого порука припиняється, до того ж, згідно норм договору поруки строк повного погашення заборгованості за кредитом - 18.12.2014 р., а тому строк для пред'явлення вимоги до поручителя не пропущено, вказуючи на зазначені обставини просив в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (а.с. 11-19).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 19 369 дол. США.

Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 18.12.2014 р.

18.12.2007 р. у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 18.12.2007, укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк», між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 165918 (а.с. 20-21).

Відповідно до п. 3.1 договору поруки, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника.

При цьому пунктом 2.2. договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги рекомендованим листом.

20.04.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором (а.с. 25- 27).

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» №01/08-2018 від 01.08.2018 ТОВ «Кредекс Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 51-52).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2018 р. Святошинським районним відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у м.Києві за а/з № 1262 зареєстровано шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на ОСОБА_3 ( а.с. 124).

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Згідно з частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Судом встановлено, що в договорі поруки від 18.12.2007 р., укладеному між сторонами, не встановлено строку, після якого порука припиняється.

Отже, договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Врегульовуючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року № 6-1451цс16, та підстав для відступу від нього колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що умова пункту 3.1 договору поруки про дію поруки до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України.

Тому в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки за спливом встановленого законом часу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом із цим, встановлені частиною четвертою статті 559 ЦК України строки, після закінчення яких порука припиняється, не відносяться до позовної давності.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53 цс 14 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-623 цс 17.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач ТОВ «Кредекс Фінанс» (ТОВ «Вердикт Капітал») звернувся до позивача ОСОБА_3 із вимогою 14.12.2017 р. про погашення наявної заборгованості у повному обсязі зі сплатою процентів за користування кредитом з урахуванням усіх штрафних санкцій за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_5

Враховуючи те, що в договорі поруки не встановлено чіткий строк її дії, при цьому строк основного зобов'язання встановлений, суд приходить до висновку про те, що банк повинен був пред'явити позов до поручителя протягом 6 місяців починаючи з 18.12.2014 р.

Узагальнюючи вищенаведене є всі підстави прийти до висновку, що непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Отже враховуючи вище наведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також, оскільки позивач є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії і відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, є доцільним стягнення з відповідача судового збору на користь держави з врахуванням того, що заявлені позивачем позовні вимоги суд вважає за необхідне заявлене клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 559 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»), ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати поруку за договором поруки № 165918 від 18.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 від 18.12.2007 № 165918, укладений у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 18.12.2007, укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» припиненою.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва.

Суддя І.В.П'ятничук