Справа № 308/440/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

22 квітня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2016 року з розгляду цивільної справи №308/3575/16-ц було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу між сторонами була усна домовленість про те, що ОСОБА_3 буде добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі достатньому для забезпечення розвитку дитини та її здібностей. Однак, з липня 2016 року по сьогоднішній день відповідач не виконує свого батьківського обов'язку та домовленості, не сплачує аліменти на утримання ОСОБА_4 Протягом липня 2016 року по січень 2019 року ОСОБА_3 одноразово надавав незначні суми коштів в розмірі 500грн. - 700грн. Незважаючи на неодноразові нагадування ОСОБА_2 про обов'язок утримувати доньку, відповідач відверто їх ігнорував та ухиляється від їх сплати. Позивач вказує на те, що намагалася отримати аліменти шляхом прохань у телефонному режимі, нагадування через СМС повідомлення, однак це виявилося безрезультатним. У зв'язку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час з липня 2016 року по грудень 2018 року в загальній сумі 22706,60грн., а також стягнути з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500грн., починаючи від дня пред'явлення даного позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2019 року вказану позову заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в спрощеному позовною провадженні без повідомлення та участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Однак, в подальшому, отримавши відзив відповідача, враховуючи викладені у ньому обставини, необхідність у безпосередньому отриманні пояснень сторін щодо обставин, викладених у позові та відзиві, відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Так, суд констатує, що у визначений судом строк відповідачем ОСОБА_3 надано суду відзив на даний позов. Обгрунтовуючи поданий відзив відповідач вказує на те, що за час перебування в шлюбі із ОСОБА_2 у подружжя народилося двоє дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.06.2016 року про розірвання шлюбу не було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 та не присуджено стягнення аліментів, з тих підстав, що позивачем не було заявлено таких вимог у зв'язку із існуванням усної домовленої між сторонами про те, що ОСОБА_4 буде проживати однакову кількість часу із батьком та матір'ю. Взятих на себе зобов'язань відповідач виконував належним чином, а саме відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» карткові рахунки на двох доньок куди регулярно перераховував кошти, окрім того, давав грошові кошти готівкою, забезпечував дітей необхідними речами та одягом, привозив продукти харчування у той період, коли ОСОБА_4 проживала з матір'ю. А тому, просив відмовити в задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий період в повному обсязі. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4 в розмірі 1500грн. до досягнення дитиною повноліття, відповідач просив задовольнити частково в розмірі 1013,50грн. з огляду на те, що він утримує ще одну доньку, має на утриманні матір пенсіонерку та знаходиться в дуже скрутному становищі.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися. Однак, надали суду заяву, в якій заперечили проти обставин, викладених у відзиві. Вказали на те, що донька ОСОБА_4 майже постійно проживає з матір'ю, грошові кошти, які перераховував ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_4 в сумі 500грн. не являються аліментами, а є коштами на оплату послуг репетитора з англійської мови, сума сплачена в розмірі 3400грн. не є аліментами, а є частиною плати в дитячому літньому таборі «Цивілізація» в Івано - Франківській області, а сума в розмірі 1500грн. сплачена 16.01.2018 року є новорічним та різдвяним подарунком відповідача, який перерахував на картку. Таким чином, вказані кошти не можна вважати аліментами, сплаченими за минулий час і не підлягають врахуванню. А тому, просять суд задовольнити даний позов в повному обсязі та провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1500грн., починаючи від дня пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття, в задоволенні решти суми позовних вимог просив відмовити на підставі обставин, викладених у відзиві, та провести розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2016 року було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення.

Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка досягла повноліття, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік".

Так, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку станом в період з 01.01.2019 року становить 2027грн.

Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем визнано позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500грн. до досягнення нею повноліття, приходить до висновку, з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки, відповідно до ст. 184 СК України, в розмірі 1500грн., починаючи з дня звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 аліментів за минулий час, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Так, обґрунтовуючи вказану позовну вимогу ОСОБА_2 вказує на те, що після розірвання шлюбу між сторонами була усна домовленість про те, що ОСОБА_3 буде добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі достатньому для забезпечення розвитку дитини та її здібностей. Однак, з липня 2016 року по сьогоднішній день відповідач не виконує свого батьківського обов'язку та домовленості, не сплачує аліменти на утримання ОСОБА_4

Факт існування усної домовленості між сторонами про утримання дитини також підтверджений поясненнями відповідача у наданому ним відзиві.

В той же час, суд констатує, що позивач ОСОБА_2 в підтвердження своєї вимоги, про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, в супереч вимог ч.2 ст.191 СК України, не надала суду жодних належних доказів вжиття певних заходів щодо одержання аліментів з батька дитини, таких, наприклад, як звернення до ОСОБА_3 з вимогою забезпечувати власну доньку або направлення йому листів з такої вимогою чи на адресу його місця роботи. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою відповідача, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Також суд вважає за необхідним вказати на те, що обставина на яку посилається позивач в обгрунтування даної позовної вимоги, а саме ухилення відповідача від виконання свого обов'язку щодо утримання малолітньої ОСОБА_4 не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, доданими відповідачем в підтвердження обставин, викладених у відзиві.

Так, із наявної в матеріалах справи Заяви одного із батьків від 12.08.2016 року та Заяви Юніора на випуск картки від 18.08.2016 року вбачається, що відповідачем було відкрито картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наявної в матеріалах справи Довідки за реквізитами ОСОБА_4 видано рахункову картку НОМЕР_3.

Так, із наявної в матеріалах справи виписки по картці/рахунку НОМЕР_3 за період 12.08.2016 року - 12.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_9 здійснював наступні перекази на рахунок ОСОБА_4:

?16.09.2016 року зараховано суму в розмірі 800грн.;

?09.11.2016 року зараховано суму в розмірі 550грн.;

?27.12.2016 року зараховано суму в розмірі 690грн.;

?07.03.2017 року зараховано в суму розмірі 1300грн.;

?20.09.2017 року зараховано суму в розмірі 220грн.;

?24.10.2017 року зараховано суму в розмірі 330грн.;

?25.10.2017 року зараховано суму в розмірі 140грн.;

?26.10.2017 року зараховано суму в розмірі 95грн.;

?03.11.2017 року зараховано суму в розмірі 400грн.;

?06.11.2017 року зараховано суму в розмірі 500грн.;

?15.11.2017 року зараховано суму в розмірі 50грн.;

?27.11.2017 року зараховано суму в розмірі 128грн.;

?06.01.2018 року зараховано суму в розмірі 1500грн.;

?05.02.2018 року зараховано суму в розмірі 800грн.;

?02.03.2018 року зараховано суму в розмірі 400грн.;

?08.03.2018 року зараховано суму в розмірі 200грн.;

?02.05.2018 року зараховано суму в розмірі 900грн.;

?10.05.2018 року зараховано суму в розмірі 3400грн.;

?16.08.2018 року зараховано суму в розмірі 2000грн.

Таким чином, за вказаний період відповідачем було сплачено грошові кошти на утримання дитини ОСОБА_4 за загальну суму 14303грн.

Також, твердження позивача щодо сплати незначних сум відповідачем є невиконанням обов'язку щодо утримання дитини та ухиленням від усних домовленостей щодо сплати аліментів суд розцінює критично з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Однак, судом встановлено, що укладення між сторонами усної домовленості про сплату аліментів на утримання дитини в розмірі достатньому для забезпечення її розвитку та здібностей не є належною формою узгодження розміру таких виплат та строків, у які вони мають бути здійсненні, оскільки належним чином укладення такої угоди є нотаріально посвідчений договір, а поняття «достатнім для забезпечення розвитку та здібностей дитини» є суб'єктивним оціночним фактором, притаманним індивідуальному розвитку кожної дитини.

Таким чином, дослідивши вказані докази у суду не виникає сумніву щодо вчиненні відповідачем дій на виконання свого обов'язку щодо утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 за минулий період.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст.192 СК України, для задоволення вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання малодітної дитини ОСОБА_4 за минулий час.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500/тисяча п'ятсот/грн. щомісячно, починаючи із 16 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 768/сімсот шістдесят вісім/грн. 40коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко