МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Справа №521/211/19
Пр. №2/521/1811/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Сегеди О.М.,

при секретарі - Романюк О.М., за участю:

позивача за первісним позовом, та відповідача

за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом, та відповідача

за зустрічним позовом - адвоката Оксюта М.О.,

розглянувши у судовому засіданні залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, уточненим у подальшому до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 1979 року Малиновським відділом ЗАГС, актовий запис №717. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначала, що 04 червня 2004 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації якого змінила своє прізвище, та взяла собі прізвище чоловіка - «ОСОБА_1». В період шлюбу у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час проживає з нею. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року, шлюб між нею та ОСОБА_6 , був розірваний.

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько, ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, а саме 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327, 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2002 року, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та Ѕ частини квартири, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є: вона ОСОБА_1 , рідна донька померлого, ОСОБА_5 , рідний син померлого та ОСОБА_2 , дружина померлого.

Стверджувала, що вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час його смерті постійно проживала разом з ним, братом ОСОБА_5 , та з рідним сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Крім неї, спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв також її брат ОСОБА_5 , який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Їх мати, ОСОБА_2 спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , не прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь сина ОСОБА_5

Отже, спадкове майно, яке залишилося після смерті їх батька ОСОБА_3 було розподілено між нею та братом в частках, а саме: 1/ 3 частина квартири їй, а 2/3 частини квартири - брату ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_3 , але при житті оформити правовстановлюючі документи не встиг.

Зазначала, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є вона та їх мати ОСОБА_2 , відповідачка у справі, яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, позивачка за первісним позовом вказувала, що 29 серпня 2018 року вона також звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, де були заведені спадкові справи щодо майна померлих. Інших спадкоємців немає.

14 вересня 2018 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори їй була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій після смерті батька, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Стверджувала, що після смерті діда ОСОБА_9 , вона з сином пішла від чоловіка і стала проживати разом з батьком та братом в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації, оскільки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому вважала, що зареєструється в даній квартирі пізніше, так як ні батько, ні брат проти її реєстрації не заперечували, крім того, вона не знала і не могла знати, що її батько помре через такий короткий термін після смерті діда.

Також зазначала, що на той час на її утриманні був малолітній син, а брат зловживав спиртними напоями, у зв`язку з чим у неї виникали проблеми, які не дозволяли їй займатися питанням реєстрації місця проживання за адресою квартири. Крім того, через деякий час брат захворів онкологічним захворюванням, перестав ходити та потребував дорогого лікування та догляду. Весь цей тягар ліг на її плечі.

Всі ці обставини свідчать про те, що строк на прийняття спадщини після смерті батька, вона не пропустила, оскільки спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом з ним на день його смерті.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт прийняття ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщини після смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3

В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що з ОСОБА_3 вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 1979 року Малиновським відділом ЗАГС, актовий запис №717.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 », та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_3 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, а саме 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327, 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2002 року, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та Ѕ частини квартири, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є: вона ОСОБА_2 , дружина померлого, ОСОБА_1 , донька померлого, та ОСОБА_5 , син померлого. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_5 , який в установлений законом строк звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та їх донька ОСОБА_1 , яка на день смерті батька постійно проживала разом з ним.

Вказувала, що після смерті чоловіка в установлений законом строк вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про відмову від своєї частини спадщини на користь сина ОСОБА_5 .

Позивачка за зустрічним позовом стверджувала, що спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 було розділено між їх дітьми в частках, а саме: 1/3 частина квартири - ОСОБА_1, а 2/3 частини квартири - ОСОБА_5 , оскільки вона відмовилася від своєї частки на користь сина. При цьому, ніхто з дітей не встиг оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, оскільки вважали, що це можливо зробити пізніше.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті батька

ОСОБА_3 Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є вона ОСОБА_2 , рідна мати померлого, яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини де була заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інших спадкоємців не має.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка за зустрічним позовом просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 30 січня 2019 року по справі було призначено підготовче судове засідання (а.с. 54).

Ухвалою суду від 30 січня 2019 року по справі були витребувані спадкові справи щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ; щодо майна ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 54).

Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року по справі були прийняті до провадження та об`єднанні в одне провадження з первісними позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 73-74).

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року були викликані в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 149-150).

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року підготовче провадження по справі було закрите, та справа була призначена до судового розгляду (а.с. 151-152).

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом та її представник, діюча за ордером від 04 січня 2019 року в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечували (а.с. 6).

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася в порядку ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву про підтримання зустрічних позовних вимог та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог, оскільки вважає, що позивачка ОСОБА_1 дійсно прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 (а.с. 158).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено що квартира АДРЕСА_1 належала в рівних частках на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327, ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 (а.с. 7, 93 звор., 94).

04 жовтня 1993 року право власності ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в БТІ та видано реєстраційне посвідчення від 04 жовтня 1993 року (а.с. 109 звор.).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був рідним сином ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та проживав разом з ними в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 83).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 1979 року Малиновським відділом ЗАГС, актовий запис №717, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 50).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9).

Встановлено, що 04 червня 2004 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє прізвище на ОСОБА_1

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , розірвано (а.с. 51).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності, на підставі свідоцтва про право на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 були ОСОБА_9 , чоловік померлої та ОСОБА_3 , рідним син померлої, які прийняли спадщину шляхом звернення до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

22 листопада 2002 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках (а.с. 13).

14 грудня 2007 року право власності ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності, а саме 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконком Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327, 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2002 року, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 був ОСОБА_3 , рідним син померлого, який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з померлим, що підтверджується довідками від 06 листопада 2006 року (а.с. 84, 84 звор.).

Відповідно до листа Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 02 квітня 2019 року спадкова справа щодо майна ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не заводилася (а.с. 160).

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 , єдиним власником квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_3

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, а саме 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право на житло від 24 вересня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 24 вересня 1993 року №22327, 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2002 року, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та Ѕ частини квартири, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті також належала на праві власності у порядку спадкування за законом Ѕ частина квартири, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Факт належності ОСОБА_3 на праві власності Ѕ частини квартири, сторонами не заперечується.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є: ОСОБА_2 , дружина померлого, ОСОБА_1 , донька померлого, ОСОБА_5 , син померлого. Інших спадкоємців не має.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_5 , син померлого, який в установлений законом строк, а саме 10 листопада 2006 року звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини де була заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 80).

Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2007 року був встановлений факт того, що ОСОБА_5 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та онуком ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 113).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , донька померлого, також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала разом з батьком, але за місцем проживання не була зареєстрована.

Встановлено, що ОСОБА_2 , дружина померлого ОСОБА_3 в установлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про відмову від своєї частини спадщини після смерті чоловіка на користь сина ОСОБА_5 (а.с. 80 звор., 82).

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його діти, а саме: 1/3 частина квартири - ОСОБА_1, а 2/3 частини квартири - ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , його спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 не оформили, оскільки вважали, що це можливо зробити пізніше.

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 20).

Постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 ., доньці померлого ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 , оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини після смерті батька та не довела факт сумісного з ним проживання (а.с. 19).

Встановлено, що 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 22,89 звор., 122).

Листом від 29 серпня 2018 року державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вона пропустила шестимісячний строк для відзиву заяви про відмову від прийняття спадщини до майна ОСОБА_3 , який закінчився 17 листопада 2006 року (а.с. 97 звор.).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17).

Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_3 , але при житті оформити правовстановлюючі документи не встиг.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , рідна мати померлого, яка прийняла спадщину шляхом звернення 14 серпня 2018 року до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , де була заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інших спадкоємців немає (а.с. 23, 122).

З матеріалі спадкової справи вбачається, що 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 також звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_5 (а.с. 21, 98, 130).

Листом від 29 серпня 2018 року державним нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки із заявою про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги (а.с. 108).

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 28 січня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , до 02 листопада 2017 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 , знята з обліку в квартиру АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с. 53).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрації №2847 від 05 листопада 2018 року ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 28 лютого 1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 24).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 10 жовтня 2018 року ринкова вартість квартирі АДРЕСА_1 складає 577493,00 грн. (а.с. 25-37).

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 38-39).

Відповідно до технічного паспорта на квартиру від 16 листопада 2011 року квартира АДРЕСА_1 складається з: двох житлових кімнат, 1-а кімната, площею 17,1 кв.м., 2-а кімната, площею 13,4 кв.м., кухні, площею 6,3 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., коридору, площею 4,4 кв.м., санвузлу, площею 1,0 кв.м., вбудованої шафи, площею 0,3 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. (а.с. 35-36).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3 на час смерті на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зазначено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_3 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які пояснили суду що ОСОБА_1 після смерті діда, разом з сином пішла від чоловіка і стала проживати разом з батьком та братом. Вказаний факт підтвердила та не заперечувала відповідачка у справі ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , та спадкоємиця ОСОБА_5

За таких обставин, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_3

Частиною першою ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визначаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання.

Суд вважає, що оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_3 не заперечується та визнається ОСОБА_2 , то він не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його діти ОСОБА_5 та його донька ОСОБА_1 , то в силу ст. 1268 ЦК України у них виникло право володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року).

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості оформити своє право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, оскільки при житті померлі ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 не встигли оформити своє право власності на спірну квартиру, та крім цього позивачці за первісним позовом необхідно встановити факт її постійного проживання з померлим ОСОБА_3 , а позивачці за зустрічним позовом факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5 , оскільки у них є розбіжності в прізвищах.

Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Отже, право на отримання документу про права власності померлих на квартиру АДРЕСА_1, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому після її смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідно до п.1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства України.

Відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа щодо права власності померлого на квартиру АДРЕСА_1 , позбавляє позивачку можливості його надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом достовірно встановлено, що померлому ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, а також факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_3 в даній квартирі.

Тому у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту її постійного проживання з батьком ОСОБА_3 на час його смерті та визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті сина, шляхом звернення в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після його смерті.

Також, суд вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , оскільки останній є її рідним сином, незважаючи на розбіжності у їх прізвищах.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі за первісним позовом складає 2693,38 грн., за зустрічним позовом - 3850,00 грн., які сплачені позивачами у повному обсязі при зверненні до суду (а.с. 1, 2, 69).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1221, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1278 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини та факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смертіОСОБА_3 у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, 1-а кімната, площею 17,1 кв.м., 2-а кімната, площею 13,4 кв.м., кухні, площею 6,3 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., коридору, площею 4,4 кв.м., санвузлу, площею 1,0 кв.м., вбудована шафа, площею 0,3 кв.м., балкон, площею 0,8 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, 1-а кімната, площею 17,1 кв.м. , 2-а кімната, площею 13,4 кв.м., кухні, площею 6,3 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., коридору, площею 4,4 кв.м., санвузлу, площею 1,0 кв.м., вбудована шафа, площею 0,3 кв.м., балкон, площею 0,8 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя: О.М. Сегеда