Провадження № 2-р/331/2/2019
Справа № 331/108/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) в особі представника адвоката ОСОБА_2 (адреса: м. Дніпро вул.. Романовського, буд, № 84), про розяснення рішення суду від 16 липня 2018 року по справі № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018), -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про розяснення рішення суду від 16 липня 2018 року по справі « 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018).

В обґрунтування заяви зазначено, що 16 липня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ухвалене рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05.12.2018р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018р. залишено без змін.

Олександрівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на підставі виконавчого листа № 2/331/429/2018, виданого 22.08.2018р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, відкрито виконавче провадження № 57100665 від 31.08.2018р.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у виконанні робіт, передбачених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018р. по справі № 331/108/18.

Заявник зазначає, що під час розгляду справи Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_3 не було надано суду доказів щодо вчинення ОСОБА_1 дій, які б перешкоджали ОСОБА_3 скористатись своїм правом співвласника квартири на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, то суд прийняв передчасне рішення заборонити ОСОБА_1 вчиняти певні дії в майбутньому, оскільки захисту підлягає тільки порушене право.

Заявник зазначає, що оскільки в вищезазначеному рішенні суду обовязок по проведенню робіт по улаштуванню двох перегородок з дверними отворами, обладнанню квартир № 3/1 та № 3/2 приміщеннями кухонь, санвузлів, комор, а також окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення покладено на ОСОБА_3, але не визначено а ні спосіб, а ні строк, у який повинно бути виконане дане рішення, а вчинення ОСОБА_3 дій, передбачених рішенням суду, може порушувати права співвласника квартири АДРЕСА_2 у вільному користуванні, володінні та розпорядженні належною йому часткою квартири, просить суд розяснити, яким чином повинно бути виконане рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності в частині зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у виконанні робіт, передбачених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018р. по справі № 331/108/18.

Заявник та його представник, кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи заявника, перевіривши їх доданими до заяви документами, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходилась цивільна справа № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року позов задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на квартиру № 3, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. № 8. Виділено ОСОБА_3 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира № 3, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. № 8, а саме : частину коридору 1 площею 3,6 кв.м.; кухню 8 площею 21,9 кв.м.; кімнату 9 площею 36,6 кв.м.; кімнату 10 площею 17,9 кв.м.; комору 11 площею 1,3 кв.м.; балкони площею 0,81 кв.м., 1,41 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/2, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта ОСОБА_4 № 2371 від 23.04.2018 року та визнати за ОСОБА_3право власності на вказане майно. Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира № 3, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. № 8, а саме: частину коридору 1 площею 7,15 кв.м.; коридор 2 площею 10,00 кв.м.; комору 3 площею 4,5 кв.м.; ванну кімнату площею 12,8 кв.м.; кімнату 5 площею 19,3 кв.м.; кімнату 6 площею 10,1 кв.м.; кімнату 7 площею 18,2 кв.м.; балкони площею 0,66 кв.м., 0,81 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/1, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта ОСОБА_4 № 2371 від 23.04.2018 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане майно. Залишено в загальному користуванні ОСОБА_3та ОСОБА_1 в квартирах № 3/1 і 3/2, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. № 8 частину приміщення 1 площею 7,99 кв.м. - для входу до окремих квартир. Для ізольованого користування виділеними частинами квартири, зобов'язати ОСОБА_3виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., 7, 99 кв.м. та 7, 15 кв.м.; квартири № 3/1 та 3/2 обладнати підсобними ( кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В. 2.2 -15-2005 « Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 « Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру № 3/1 та № 3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3І.у виконанні вищевказаних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

(а.с. 125-130)

Постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 331/429/18 від 05.12.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у цій справі залишено без змін.

Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя суду від 16 липня 2018 року по справі № 331/108/18 (провадження № 2/331/429/2018) набрало законної сили 05 грудня 2018 року.

У відповідності до ст.271 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

За змістом наведеної вище норми, роз'ясненню підлягає судове рішення у справі, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р. зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України(2001р.) слідує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що суд розглянув заяву в порядку позовного провадження і за наслідками чого ухвалив судове рішення відповідно до заявлених вимог.

Твердження заявника про те, що під час розгляду справи Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_3 не було надано суду доказів щодо вчинення ОСОБА_1 дій, які б перешкоджали ОСОБА_3 скористатись своїм правом співвласника квартири на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, то суд прийняв передчасне рішення заборонити ОСОБА_1 вчиняти певні дії в майбутньому, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, не заслуговують на увагу, оскільки заявник ставить питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення.

Інститут розяснення рішення суду зводиться до тлумачення судом рішення, яке є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію, а не до внесення до цього рішення нових даних та обставин.

У відповідності до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Зобов'язання судом ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у виконанні робіт, повязаних з реконструкцією житлового приміщення, у повній мірі узгоджується з вимогами ст. 16 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 при зверненні до суду зазначала про те, що вона не має можливості вільно користуватись належною їй на праві приватної власності частиною квартири.

Усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом забезпечення позивачеві вільного доступу до неї та забезпечення вільного проведення ремонтних робіт є припиненням дії, яке порушувало право власності ОСОБА_3 на частину квартири, що у повній мірі узгоджується з вимогами ст. 16 ЦК України.

Рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у виконанні вищевказаних робіт є цілком зрозумілим та означає невчинення з боку ОСОБА_1 дій щодо перешкоджання доступу ОСОБА_3 до житлового приміщення та дій, які б унеможливлювали виконання робіт з переобладнання квартири в два ізольовані житлові приміщення.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_3 про те, що спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2018р. у справі № 331/108/18 досить детально наведений у його резолютивній частині, зокрема, зазначено, що для ізольованого користування виділеними частинами квартири, згідно варіанту розподілу квартири, зазначеного у висновку судового експерта ОСОБА_4 № 2371 від 23.04.2018р. за результатами проведення судової будівельно технічної експертизи, зобовязати ОСОБА_3 виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., 7, 99 кв.м. та 7, 15 кв.м.; квартири № 3/1 та 3/2 обладнати підсобними ( кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В. 2.2 -15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру № 3/1 та № 3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення.

Із врахуванням викладеного, судове рішення є цілком зрозумілим та роз'ясненню не підлягає, тому заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 16.07.2018р. по цивільній справі №2/331/429/2018 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

09.04.2019