КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4662/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 359/9732/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року, постановлене у складі судді Муранової-Лесів І.В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

У грудні 2017 року позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить:

- звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом передачі у власність ТОВ «Українська факторингова компанія» в рахунок погашення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20.02.2008 року, що складають 124 100 грн. 78 коп., в тому числі сума простроченого основного боргу - 95 426 грн. 74 коп., сума прострочених процентів - 28 674 грн. 04 коп.;

- зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Українська факторингова компанія» предмет застави - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 , з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 18 941 грн. 68 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов п.1.1 якого банк надав, а позичальник прийняв на умовах повернути кредитні кошти в сумі 110 500 грн. та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених даним договором.

У забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за договором, позичальник передав у заставу, а банк прийняв рухоме майно - транспортний засіб - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 . За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 122 778 грн.

17.11.2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу № 46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». А отже, ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло статусу заставодержателя відносно предмету застави. Станом на дату укладення договору факторингу, 17.11.2016 року, сума заборгованості ОСОБА_3 перед новим кредитором за кредитним договором становить 124 100 грн. 78 коп., у тому числі: сума простроченого основного боргу - 95 426 грн. 74 коп., сума прострочених процентів - 28 674 грн. 04 коп.

Позивачу стало відомо, що боржник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому згідно відповіді Овруцької державної нотаріальної контори від 31.03.2017 № 807/02-14- спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. Проте у порушення вимог ст.1282 ЦК України спадкоємці померлого боржника не задовольнили вимоги нового кредитора, суму заборгованості на користь кредитора не сплатили.

Вказує, що п.п.8.1,8.2 договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється у тому числі на підставі рішення суду.

Під час здійснення заходів, направлених на погашення заборгованості ОСОБА_3 , позивачу стало відомо, що заставний автомобіль перебуває у власності ні боржника або його спадкоємців, а іншої особи - ОСОБА_1 , відповідача у справі, якому видано нові номерні знаки. Зазначили, що право власності на автомобіль, який є предметом застави, у порушення ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , перейшло до нового власника ОСОБА_1 Оскільки позивачем як заставодержателем дозвіл про зняття транспортного засобу з обліку не надавався, запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна не вилучався, і на даний час є чинним, вказане стало підставою звернення до суду, задля відновлення своїх порушених прав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, директор ТОВ «Українська факторингова компанія» - Пономарьова І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Посилається на те, що реєстр боржників № 2 від 13.12.2016 року до договору факторингу № 46 від 13.12.2016 року та банківська виписка по кредитному договору, які мають тотожну інформацію щодо розміру заборгованості позичальника, є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 77, 78 ЦПК України.

Вважає, що ТОВ «Українська факторингова компанія» правомірно звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом передачі у власність в рахунок погашення зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, що відповідає п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Звертає увагу, що суд першої інстанції необ`єктивно оцінив інформацію, яка зазначена у Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 53538555 від 27.09.2017 року та помилково зазначив про те, що номер державної реєстрації заставного автомобіля є невірним - НОМЕР_2 . Так, на 1 сторінці зазначеного Витягу в графі «Об`єкт обтяження» вказано дослівно: «інший транспортний засіб, Автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, 2008 р.в., об`єм двигуна 1896 куб.см., колір-сірий, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 122 778 грн.». Отже, реєстраційний номер заставного автомобіля, який зазначено у п. 2.1 договору - державний номер НОМЕР_3 повністю співпадає з державним номером (реєстраційним номером) автомобіля, що зазначений у витягах з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.09.2017 року та від 15.10.2017 року.

Крім того, вважає, що ТОВ «Українська факторингова компанія» має право звернутися із таким позовом до нового власника заставного автомобіля в строк до 20.02.2018 року, оскільки згідно з договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20.02.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в будь-якому випадку не пізніше 20 лютого 2015 року, а тому строк позовної давності не пропущено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти у сумі 110 500 грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором, а саме: повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20 лютого 2015 року (а.с.6-10).

Згідно п.п. 2.1,2.2 Договору визначено, що у разі забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань у повному обсязі позичальника за договором, позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне нерухоме майно - транспортний засіб - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 . Вартість предмету застави за домовленістю сторін складає 122 778 грн.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що забороняється розпорядження предметом застави (наступна застава, передача предмета застави в оренду, найм, позичку, лізинг, інше користування тощо) без попередньої письмової згоди банку, а також забороняється експлуатація предмету застави з порушенням встановлених правил експлуатації та руху, експлуатація не за призначенням.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу № 46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.02.2008 року перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с.11-14).

У свою чергу, згідно зазначеного договору факторингу, ТОВ «Українська факторингова компанія» набула статусу заставодержателя відносно предмета застави - автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 .

Як зазначив у позовній заяві позивач, станом на дату укладення договору факторингу 17.11.2016 року, сума заборгованості ОСОБА_3 перед новим кредитором за кредитним договором становить 124 100 грн. 78 коп., з яких: сума простроченого основного боргу - 95 426 грн. 74 коп., сума прострочених процентів - 28 674 грн. 04 коп.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що боржник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.93).

За повідомленням Овруцької державної нотаріальної контори № 807/02-14 від 31.03.2017 року та Бориспільської районної державної нотаріальної контори у Київській області № 1165/01-16 від 12.07.2018 року, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася (а.с.18, 77,78).

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України № 31/6-434 від 21.02.2018 року (а.с.70,71) та повідомленням Регіонального сервісного центру МВС у Київській області № 31/10-1954 від 24.04.2018 (а.с.60), згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту:

- 19 лютого 2008 року у Новгородківському ВРЕР ДАІ УДМС України в Кіровоградській області зареєстрований транспортний засіб марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1,9TD, 2008 року випуску, колір сірий, номери агрегатів НОМЕР_1 , за ОСОБА_3 , номерний знак НОМЕР_4 ,

- 12 березня 2014 року даний автомобіль знятий з обліку для реалізації у Новгородківському ВРЕР ДАІ УДМС України в Кіровоградській довіреною особою ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,

- 15 березня 2014 року даний автомобіль перереєстрований у ВРЕР м. Черкаси за ОСОБА_6 , номерний знак НОМЕР_5 ,

- 22 квітня 2014 року даний автомобіль знятий з обліку для реалізації у ВРЕР м. Черкаси ОСОБА_6 ,

- 19 листопада 2014 року даний автомобіль перереєстрований у Олександрійському ВРЕР ДАІ УМВС України в Кіровоградській області за ОСОБА_10 , номерний знак НОМЕР_6 ,

- 04 березня 2015 року даний автомобіль знятий з обліку у Олександрійському ВРЕР ДАІ УМВС України в Кіровоградській області,

- 07 березня 2015року даний автомобіль перереєстрований у ВРЕР ДАІ з обслуговування Золотоніського, Драбівського та Чорнобаївського районів за ОСОБА_9 , номерний знак НОМЕР_7 ,

- 05 травня 2015 року даний автомобіль знятий з обліку для реалізації у ВРЕР ДАІ з обслуговування Золотоніського, Драбівського та Чорнобаївського районів ,

- 06 травня 2015року даний автомобіль перереєстрований у ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області за ОСОБА_1 , номерний знак НОМЕР_8 . Інформація про документ на підставі якого відбувалася реєстрація відсутня.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 06 травня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 є власником спірного автомобіля з 06.05.2015 року (а.с.61).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного:

Як зазначив у позовній заяві позивач, станом на дату укладення договору факторингу 17.11.2016 року, сума заборгованості ОСОБА_3 перед новим кредитором за кредитним договором становить 124 100 грн. 78 коп., з яких: сума простроченого основного боргу - 95 426 грн. 74 коп., сума прострочених процентів - 28 674 грн. 04 коп.

Однак будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження зазначеного розміру заборгованості позивачем суду не надано, в тому числі: доказів надання кредитних коштів, сплачених на виконання укладеного договору, як банком так і боржником ОСОБА_3 коштів, розрахунку заборгованості, в тому числі нарахованих відсотків.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 53538555 від 27.09.2017 року(а.с. 15), 25.02.2008 року проведено реєстрацію об`єкту обтяження іншого транспортного засобу, SKODA, модель OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, колір сірий, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації : НОМЕР_10 .

Судом встановлено, що при внесенні відомостей про обтяження спірного автомобіля до Державного реєстру обтяжень була допущена помилка, а саме: зазначено номер державної реєстрації : НОМЕР_10 , замість вірного НОМЕР_4 .

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час переходу права власності на автомобіль до відповідача, зареєстрованих обтяжень на спірному автомобілі не було.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем права власності на спірне рухоме майно, оскільки на момент придбання автомобіля він не знав і не міг знати про перебування вказаного автомобіля у заставі позивача, оскільки при внесенні даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна була допущена помилка, яку позивач не виправив, що суд розцінює як відсутність у Державному реєстрі відомостей про обтяження спірного автомобіля, тому на вищевказаний автомобіль не може бути звернуто стягнення.

Крім того, враховуючи ту обставину, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 щомісячні зобов`язання з погашення кредиту перестали виконуватися, тому з дати порушення строків погашення кредиту банк дізнався про порушення свого права та, відповідно, отримав право діяти відповідно до вимог закону та договору.

Проте позивачем пропущений строк на пред`явлення вимоги, визначений ч.3 ст.1281 ЦК України, яка визначає, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, тобто протягом року з дня закінчення строку повернення кредиту, тобто до 20 лютого 2016 року.

Наведене свідчить, що оскільки позивачем пропущений строк для пред`явлення вимоги за основним зобов`язанням, відповідно відсутні підстави для задоволення вимог за забезпечувальним зобов`язанням - заставою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ТОВ «Українська факторингова компанія» слід відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю заявлених вимог.

З висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про те, що на час переходу права власності на автомобіль до відповідача зареєстрованих обтяжень відносно спірного автомобіля не було, ґрунтується на доказах, що були надані позивачем до позовної заяви, а саме - копії Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 27.09.2017 року № 53538555.

З вказаного витягу вбачається, що 25 лютого 2008 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження - заставу рухомого майна на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу 00 від 20.02.2008 року з АКІБ «Укрсиббанк», боржник- ОСОБА_3 , об`єкт обтяження - SKODA, модель OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, колір сірий, номер об`єкта НОМЕР_1 .

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність зареєстрованого обтяження відносно спірного автомобіля з огляду на те, що при внесенні відомостей до Державного реєстру обтяжень була допущена помилка та зазначено номер державної реєстрації автомобіля : НОМЕР_2 , замість вірного НОМЕР_3 , - зроблений судом на підставі Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 27.09.2017 року № 53538555, оскільки суд визначив державний реєстраційний номер автомобіля внаслідок надання неякісної та нечіткої світлокопії Витягу.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.10.2017 року № 53733127, № 53735258, в яких державний реєстраційний номер автомобіля вказаний вірно, не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки інших витягів, крім зазначеного судом першої інстанції від 27.09.2017 року, матеріали справи не містять та представником позивача до апеляційної скарги не додано.

Однак вказані обставини, на думку колегії суддів не мають вирішального значення у даній справі, оскільки у задоволенні позовних вимог ТОВ «Українська факторингова компанія» відмовлено також з інших підстав, зазначених судом першої інстанції, які є вірними.

Так, згідно з договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20 лютого 2008 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 20 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі позичальника за договором позичальник передає в заставу, а банк приймає транспортний засіб марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, колір сірий, номер об`єкта НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер - НОМЕР_3 .

Зі змісту реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 46 від 17 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія», вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20 лютого 2008 року складає: по сумі кредиту - 95 426 грн. 74 коп., по процентах - 28 574 грн. 04 коп.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть та Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, 11 лютого 2011 року виконавчим комітетом Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області здійснено актовий запис про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 , який помер у віці 31 року ( а.с. 93, 98).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умовивідсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Як вбачається з інформації щодо власників транспортного засобу SKODA, модель OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер - НОМЕР_3 , наданої Регіональним сервісним центром в Житомирській області 21 лютого 2018 року на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області, вперше автомобіль було знято з обліку для реалізації 12 березня 2014 року, тобто більш ніж через три роки після смерті ОСОБА_3 , довіреною особою ОСОБА_5

В подальшому автомобіль було неодноразово відчужено третім особам, а саме: 15.03.2014 року власником автомобіля зареєстрований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року - ОСОБА_9 , 06.05.2015 року - відповідач ОСОБА_1 (а.с. 71).

Згідно з повідомленням Овруцької державної нотаріальної контори від 31 березня 2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12 липня 2018 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Таким чином, даний спір виник між ТОВ «Українська факторингова компанія» та відповідачем ОСОБА_1 , який не є спадкоємцем боржника, з приводу погашення заборгованості за кредитним договором, у рахунок якої позивач просив звернути стягнення на заставлене майно.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За змістом частини першої статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст. 1281 ЦК України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Оскільки застава, як і іпотека, є видом забезпечення виконання зобов`язання, колегія суддів також бере до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц, відповідно до якого приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених заставою.

Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 27 Закону України «Про заставу» право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Виходячи із умов вищевказаного кредитного договору, кредитор померлого ОСОБА_3 мав заявити вимогу не пізніше ніж до 20 лютого 2016 року, тобто протягом одного року з дня настання строку вимоги.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Отже, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Як вбачається з повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори вимогу кредитора ТОВ «Українська факторингова компанія» від 27 березня 2017 року зареєстровано в нотаріальній конторі 31 березня 2017 року. Зазначена вимога надіслана після встановленого законом строку для її пред`явлення. Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилась. ( а.с. 18).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги як за основним, так і за додатковим зобов`язаннями.

Та обставина, що позовні вимоги пред`явлені не до спадкоємця, а до нового власника автомобіля, якому було відчужено предмет застави, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки недотримання визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права).

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що ним не було пропущено строки позовної давності , виходячи з того, що строк кредитування був встановлений до 20 лютого 2015 року, отже трирічний строк позовної давності спливає 20 лютого 2018 року, а позов пред`явлено у листопаді 2017 року, - колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника позивача щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 , 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.