Справа № 638/7227/13-ц
Провадження № 4-с/638/64/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення грошової суми, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.03.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення грошової суми та присуджено до стягнення 136605 грн 50 коп. На виконання вказаного рішення стягувачем пред'явлено до Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавчі листи. Боржник не мав змогу об'єктивно виконати рішення суду, проте наприкінці 2017 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до державного виконавця з метою отримання інформації щодо загальної суми заборгованості на що їй повідомлено про необхідність сплатити грошові кошти на загальну суму 150456 грн 01 коп. 05.01.2018 року ОСОБА_1 сплатила зазначені кошти та звернулась з проханням про закриття виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, після сплати грошових коштів ОСОБА_1 дізналася, що державний виконавець вимагав значно більшу суму коштів ніж призначено до стягнення районним судом, а саме виконавчого збору у розмірі 13530 грн 51 коп. та витрат виконавчого провадження. ОСОБА_1 27.03.2018 року звернулась до начальника Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 із письмовою заявою про надання подання про повернення боржнику помилково сплачених коштів. Суми виконавчого збору нараховані державним виконавцем безпідставно та необґрунтовано, оскільки чинне законодавство пов'язує обов'язок нарахування та сплати боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання в рамках вказаних виконавчих проваджень.

Сторони у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про слухання скарги за їх відсутності, в запереченнях державний виконавець зазначила, що в ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем здійснені заходи щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до установ та організацій уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 05.01.2018 року та 09.01.2018 року на депозитний рахунок надійшли кошти стягнуті за виконавчими документами: суми боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. 13.04.2018 року за вих.№16977 ОСОБА_1 надавалась відповідь на заяви про видачу подання щодо повернення помилково сплачених до бюджету коштів від 27.03.2018 року, а відтак просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного.

12.03.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення грошової суми та присуджено до стягнення 136605 грн 50 коп. На виконання вказаного рішення стягувачем пред'явлено до Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавчі листи. 05.01.2018 року ОСОБА_1 сплатила грошові кошти на загальну суму 150456 грн 01 коп.

27.03.2018 року заявниця звернулась до начальника Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 із письмовою заявою про надання подання про повернення боржнику помилково сплачених коштів та 13.04.2018 року листом за вих. №16977 повідомлено про відсутність підстав для задоволення подання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред.. чинній на час відкриття виконавчого провадження і надалі) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому рахунку звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закон України, від 21.04.1999 р., № 606-ХІУ "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувачата у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строку порядку, встановленому цим Законом».

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку; встановленому цим Законом, а відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Пункт 3 Листа ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 р. № 24-152/0/4-13, передбачає, що «Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»,відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно правового висновку Верховного Суду України по справі 6-785 цс 15 сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, які пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У зв'язку з тим, що боржник виконав рішення суду в добровільному порядку, суд приходить до наступного висновку: дії державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства.

Процедура повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, врегульована Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів

Згідно п.5 Порядку повернення здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст.13,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 447-451, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення грошової суми задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстицію у Харківській області щодо невирішення ними у розумний строк питання про оформлення (підготування) та надання (видачі) Подвезько ТІ рисі Федорівні та/або її уповноваженому представнику до відповідного органу Державної казначейської служби України подання за формою згідно із додатком 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та ч:спевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених нею грошових коштів в сумі 13 530 грн. 51 коп. у якості виконавчого збору за виконавчим провадженням № 44455614.

Визнати неправомірною бездіяльність відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстицію у Харківській області щодо невирішення ними питання про оформлення (підготування) та надання (видачі) ОСОБА_1 та/або її уповноваженому представнику до відповідного органу Державної казначейської служби України подання за формою згідно із додатком 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених нею грошових коштів в сумі 130 грн. 00 коп. у якості виконавчого збору за виконавчим провадженням № 44441726.

Зобовязати відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстицію у Харківській області терміново оформити (підготувати) та надати (видати) ОСОБА_1 та/або її уповноваженому представнику до відповідного органу Державної казначейської служби України подання за формою згідно із додатком 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та чіспевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених нею грошових коштів в сумі 13 530 грн. 51 коп. у якості виконавчого збору за виконавчим провадженням № 44455614.

Зобовязати відповідальних посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстицію у Харківській області терміново оформити (підготувати) та надати (видати) ОСОБА_1 та/або її уповноваженому представнику до відповідного органу Державної казначейської служби України подання за формою згідно із додатком 1 П о рядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 про повернення ОСОБА_1 помилково сплачених нею грошових коштів в сумі 130 грн у якості виконавчого збору за виконавчим провадженням №44441726.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий