Постанова

Іменем України

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 554/2731/16-ц

провадження № 61-33621св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2»,

треті особи: Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного населення Полтавської обласної районної державної адміністрації, комунальне підприємство «Декоративні культури» Полтавської міської ради, підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло», комунальне підприємство «Полтаваелектротранс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2017 року в складі судді Шевської О. І. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Абрамова П. С., Лобова О. А., Хіль Л. М.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась із позовом докомунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» (далі - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просила суд стягнути з відповідача на її користь 37 782,62 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 3 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 02 лютого 2016 року за адресою: вул. Фрунзе,110 у м. Полтаві , де позивач припарковала автомобіль KIA SEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності, з даху впала глиба снігу на дах прибудованого балкону та, розколовшись на кілька частин, пошкодила автомобіль. Зазначене підтверджується, в тому числі актом від 04 лютого 2016 року, що підписаний мешканцями під`їзду. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, розмір якої ОСОБА_1 оцінює в 3 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» на користь ОСОБА_1 32 782, 62 грн у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 551, 21 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між бездіяльністю відповідача, яка виявилась у неогородженні можливого місяця падіння глиби льоду попереджувальними стрічками та наслідками - спричиненням шкоди майну позивача (автомобілю) наявний причинно-наслідковий зв`язок. А тому, завдана позивачу майнова шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, встановленому висновком експерта, а також підлягає відшкодуванню моральна шкода, яка завдана внаслідок пошкодження майна позивача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували таких обставин: очищення дахів будинків від снігу, бурульок, обледенінь, льодяних брил тощо не входить в структуру тарифу КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», а тому у підприємства не має необхідної техніки та спеціалістів, які мають кваліфікацію та дозвіл на проведення висотних робіт; з усіх будинків, на яких існувала загроза падіння снігу та льоду у січні-лютому 2016 року, роботи з очищення проводили працівники підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» (далі - ПЕЗО «Міськсвітло»), комунального підприємства «Полтаваелектротранс» (далі - КП «Полтаваелектротранс») та відділу оперативного реагування Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, а співробітники балансоутримувача лише перебували на місці очищення та огороджували місця сигнальними стрічками; обов`язку з огородження небезпечних ділянок можливого падіння снігових мас та бурульок не передбачено Переліком послуг, які надаються відповідачем, такі дії були вжиті за власною ініціативою та у межах наявних можливостей та фінансування; саме власник автомобіля з метою збереження свого майна мав врахувати погодні умови та дотриматись при паркуванні автомобіля допустимої відстані від небезпечних об`єктів; автомобіль був припаркований поза спеціально відведеним місцем одразу біля під`їзду житлового будинку; висновок експертного автотоварознавчого дослідження визначає лише вартість матеріального збитку і не встановлює причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) підприємства і пошкодженнями автомобіля позивача, а тому відсутні докази наявності вини та причинно-наслідкового зв`язку.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 02 лютого 2016 року о 13 год 50 хв. за адресою: вул. Фрунзе 110 у м. Полтаві, де позивачем було припарковано належний їй на праві приватної власності автомобіль KIA SEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , з даху будинку впала глиба снігу на дах прибудованого балкону та, розколовшись на кілька частин, пошкодила автомобіль. Відразу після вищезазначеної події, позивач зателефонувала та повідомила житлово-експлуатаційну організацію та поліцію.

Унаслідок падіння глиби льоду автомобілю спричинено пошкодження.

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 030216, виконаного судовим експертом Конопльовим С. К., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, внаслідок падіння брили льоду 02 лютого 2016 року становить 32 782,62 грн.

Позивачем було повідомлено в письмовій формі про те, що буде проводитися огляд вказаного автомобіля фахівцем. Листом від 01 березня 2016 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» повідомило позивача про те, що її заява взята до уваги. Позивач також зверталася до відповідача з листом про добровільне відшкодування завданих збитків, але їй було відмовлено.

Листом від 01 березня 2016 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» позивачу повідомило, що 16 березня 2012 року рішенням Полтавської міської ради КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» визначено балансоутворювачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста Полтави. При цьому КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» надає послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій згідно з рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20 лютого 2008 року № 50. А тому з заяви позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідач «не вбачає причинного зв`язку між обставинами, викладеними у зверненні та наданням підприємством послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків i споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансi відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального i поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном i несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом . Виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 24 Закону балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансi.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради вiд 20 лютого 2008 року № 50, було визначено виконавців послуг з утримання будинків i споруд та прибудинкових територій підприємства та організації комунальної власності територіальної громади м. Полтави згідно з додатком № 1. Визначено, що перелік послуг для конкретного житлового будинку визначається, виходячи із вищезазначеного переліку послуг залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. Виконавцями послуг біло визнано, в тому числі, госпрозрахункову житлово-експлуатаційну дільницю № 2 та № 5 Полтавського управління житлово-комунального господарства.

У додатку № 2, затвердженого вказаним рішенням виконавчого комітету міської ради зазначеного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в тому числі, до вказаного переліку послуг віднесено підмітання снігу, який щойно впав, товщиною шару 2 см, згрібання снігу до купи або валів (по мірі необхідності в зимовий період до 30 разів на рік), зсування снігу, який щойно випав, товщиною шару понад 2 см. движком до валу або до купи (по мірі необхідності в зимовий період до 30 разів); очищення території від ущільненого снігу скрібачком до валу або купи (по мірі необхідності ( до 20 разів на рік).

Відповідно до пункту 3.3. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України вiд 25 квітня 2005 року № 60, з виконавцем послуг з утримання будинкiв i споруд та прибудинкових територiй укладається договiр на надання послуг з утримання будинкiв i споруд та прибудинкових територiй згiдно з вимогами статтей 21, 25, 26, 28, 29 Закону України «Про житлово-комунальнi послуги».

У Типовому переліку послуг з утримання будинкiв i споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України вiд 20 травня 2009 року N 529, віднесено, в тому числі до таких послуг прибирання i вивезення снігу, посипання частини прибудинкової територiй призначеної для проходу та проїзду, протипожежними сумішами.

Предметом Типового договору про надання послуг з утримання будинкiв i споруд прибудинкових територiй є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинкiв споруд та прибудинкових територiй у житловому будинку ,а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Вiдповiдно до положень вказаного типового договору виконавець надає послуги вiдповiдно до встановленого рiшенням органу мiсцевого самоврядування тарифу, його структури, перiодичностi та строкiв надання послуг, копiя якого додається до цього договору. При цьому виконавець повинен забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згiдно iз законодавством.

Виконавцем послуг щодо будинку на вул. Фрунзе, 110 в м. Полтаві був ГЖЕД № 5, що підтверджується, в тому числі доданими до позовної заяви копією договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Виконавцем послуг є відповідач КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», що підтверджується договором від 20 жовтня 2015 року № 053197.

Відповідач вказував, що наказами начальника КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» від 01 грудня 2015 року № 211, від 12 січня 2016 року № 34, від 18 січня 2016 року № 35 начальникам дільниць доручено організувати роботи з огородження небезпечних місць можливого падіння снігових мас та бурульок.

Однак місце падіння глиби льоду, внаслідок якої сталося пошкодження автомобіля 02 лютого 2016 року, не було огороджено попереджувальними стрічками та будь-якими попереджувальними знаками про небезпеку, з урахуванням яких ОСОБА_1 мала б вжити заходів щодо збереження свого майна.

Відповідач надані позивачем докази не спростував, на виклик позивача на місце пригоди не з`явився.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-84 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача, яка виявилася у неогородженні можливого місця падіння глиби льоду попереджувальними стрічками, з наслідками - спричиненням шкоди майну позивача (автомобілю).

Відповідно до статті 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди підтверджується висновком експерта, достовірність якого не спростована відповідачем.

Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи касаційної скарги про те, що очищення дахів будинків від снігу, бурульок, обледенінь, льодяних брил тощо не входить в структуру тарифу КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», а тому у підприємства не має необхідної техніки та спеціалістів, які мають кваліфікацію та дозвіл на проведення висотних робіт; з усіх будинків, на яких існувала загроза падіння снігу та льоду у січні-лютому 2016 року, роботи з очищення проводили працівникиПЕЗО «Міськсвітло», КП «Полтаваелектротранс» та відділу оперативного реагування Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, а співробітники балансоутримувача лише перебували на місці очищення та огороджували місця сигнальними стрічками; обов`язку з огородження небезпечних ділянок можливого падіння снігових мас та бурульок не передбачено Переліком послуг, які надаються відповідачем, такі дії були вжиті за власною ініціативою та у межах наявних можливостей та фінансування; саме власник автомобіля з метою збереження свого майна мав врахувати погодні умови та дотриматись при паркуванні автомобіля допустимої відстані від небезпечних об`єктів; автомобіль був припаркований поза спеціально відведеним місцем одразу біля під`їзду житлового будинку; висновок експертного автотоварознавчого дослідження визначає лише вартість матеріального збитку і не встановлює причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) підприємства і пошкодженнями автомобіля позивача, а тому відсутні докази наявності вини та причинно-наслідкового зв`язку, стосуються оцінки у справі обставин.

Інші доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують та також зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко