Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 754/14295/18

провадження № 61-4401св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Ритуальний дім «Спокій», ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Вербової І. М., Поліщук Н. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Ритуальний дім «Спокій», ОСОБА_3 про заборону здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг на території домоволодіння.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідачів на час розгляду справи призупинити використання житлового домоволодіння не за цільовим призначенням, а саме для зберігання трупів та проведення прощальних церемоній по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року у складі судді: Клочко І. В. у задоволенні заяви про забезпечення позову відмолено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зазначені позивачем ОСОБА_4 заходи забезпечення позову за змістом є тотожними позовним вимогам від 26 жовтня 2018 року (у новій редакції), що є недопустимим.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцій

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року скасовано. Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 , ТОВ «Ритуальний дім «Спокій», ОСОБА_3 призупинити використання житлового домоволодіння по АДРЕСА_1 для зберігання трупів людей.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_4 звернувся із заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовував можливими недобросовісними діями із боку відповідачів та необхідністю забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. На підтвердження своїх вимог про необхідність забезпечення позову саме вищевказаним способом, позивачем надано до суду документи щодо здійснення відповідачами відповідної діяльності. Предметом спору є немайновий спір щодо заборони здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг на території домоволодіння. Враховуючи обставини справи, їх специфіку, з метою ефективного забезпечення вимог позивача, та недопущення порушення прав відповідачів апеляційний суд вважав, що наявні підстави для часткового застосування заходів забезпечення позову заявлених позивачем.

Аргументи учасників справи

У лютому 2018 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. При цьому посилається на те, що апеляційний суд порушив норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться нежитлова будівля, власником якої є ОСОБА_3

У березні 2018 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. При цьому посилається на те, що апеляційний суд порушив норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що за адресою АДРЕСА_1 відсутній житловий будинок. Вказує, що ОСОБА_2 та ТОВ «Ритуальний дім «Спокій» не є належними відповідачами у справі. Вказує, що права ОСОБА_4 не порушені.

У квітні 2019 року ОСОБА_4 надав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 , в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Відзив мотивований безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки твердження ОСОБА_3 про те, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться нежитлова будівля не відповідає дійсним обставинам справи.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційних скаргах, з таких мотивів.

Суди встановили, що у жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Ритуальний дім «Спокій», ОСОБА_3 про заборону здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг на території домоволодіння.

З урахуванням зміни позовних вимог просив заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 використовувати житлове домоволодіння по АДРЕСА_1 не за цільовим призначенням для зберігання трупів, проведення прощальних церемоній; стягнути з ОСОБА_2 , ТОВ «Ритуальний дім «Спокій», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704 грн та 352,40 грн.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідачів на час розгляду справи призупинити використання житлового домоволодіння не за цільовим призначенням, а саме для зберігання трупів та проведення прощальних церемоній по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 зазначив, що метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом при ухваленні позитивного рішення. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Невжиття даних заходів може призвести до зараження землі, ґрунтових вод, а також утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При відмові у задоволенні заяви суд першої інстанції зробив висновок, що зазначені позивачем ОСОБА_4 заходи забезпечення позову за змістом є тотожними позовним вимогам від 26 жовтня 2018 року (у новій редакції), що є недопустимим.

При скасуванні ухвали суду першої інстанції та ухвалення постанови про застосування заходів забезпечення позову апеляційний суд вказав, що предметом спору є немайновий спір щодо заборони здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг на території домоволодіння. Враховуючи обставини справи, їх специфіку, з метою ефективного забезпечення вимог позивача, та недопущення порушення прав відповідачів, наявні підстави для часткового застосування заходів забезпечення позову заявлених позивачем.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частиною десятою статті 151 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Проте суд апеляційної інстанції не врахував, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог та зробив безпідставний висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в справі.

Встановивши, що обраний спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Натомість суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції, що відповідала закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року втрачає законну силу і подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат