ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Херсон

справа № 658/222/18

провадження № 22-ц/819/348/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» нарішення Каховського міськрайонного суду Херсонської областіу складі судді Под?ячевої І.Д. від 16 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - ТОВ «Українська факторингова компанія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 28 березня 2018 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі - АКІБ «Укрсиббанк») та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику 170 000,00 грн зі сплатою процентів за його користування, шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах визначених цим Договором, строком до 27 березня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором 28 березня 2008 року між банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були укладені договори поруки, за умовами яких останні зобов'язалися нести солідарну відповідальність за виконання позичальником умов кредитного договору.

17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», укладено Договір факторингу №49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Станом на дату складання договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року сума заборгованості ОСОБА_5 становила 153 763,89 грн. з яких: 73 045,70 грн - сума простроченого основного боргу; 1 416,92 грн - сума нарахованих процентів; 79 301,27 грн - сума прострочених процентів.

Оскільки рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24.09.2013 року з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 стягнуто солідарно заборгованість в розмірі 112 398,68 грн., то не погашеною залишилась сума у розмірі 41 365,21 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі - 50 149,37 грн, яка складається з: 41 365,21 грн - заборгованості за кредитом; 1 421,15 грн - сума 3% річних; 7 363,01 грн - суми збитків, завданою інфляцією; 1 762,00 грн - судового збору.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову за необгрунтованістю.

В апеляційний скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що судовим рішенням від 24.09.2013 року була стягнута прострочена сума заборгованості, яка виникла станом на 09.04.2013 року, а не достроково вся сума боргу. Даним рішенням не припинено дію кредитного договору, його не розірвано, а лише стягнуто заборгованість, яка становить 112 398,68 грн, а отже банк не змінював строк виконання основного зобов?язання. ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач по справі, цілком правомірно нарахував відповідачам - проценти на суму кредиту, що надані Банком Позичальнику і ще не повернуті у власність Банку, відповідно до умов Договору, що підтверджує факт правомірності звернення ТОВ «Українська факторингова компанія» до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 170000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 27 березня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з кожним окремо були укладені договори поруки, відповідно до яких останні узяли на себе солідарну відповідальність із позичальником за виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

15 травня 2013 року Банк на підставі ст. 1050 ЦК України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, яка за підсумком склала 112398 грн. 68 коп., з яких; 97737 грн. 52 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 11322 грн. 23 коп. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2827 грн. 44 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 511 грн. 49 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Зі змісту заявлених вимог вбачається, що загальний залишок заборгованості за тілом кредиту складає 97737 грн. 52 коп, за процентами складає 11322 грн. 23 коп.

Про те, що стягувач вимагав дострокового повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, сплати процентів, пені, свідчить надані банком розрахунки.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24.09.2013 року, яке набрало законної сили, по справі № 658/2146/13-ц задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 112 398,68 грн.

Як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції досліджувалися матеріали цивільної справи № 658/2146/13-ц.

Отже, заборгованість позичальника та поручителів стягнута судовим рішенням достроково в повному обсязі.

Рішення суду в зазначеній вище справі виконано, в підтвердження чого до суду надано постанову державного виконавця від 29 січня 2018 року про закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 658/2146/13ц, виданого 08 листопада 2013 року.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 перейшло до TОB «Українська факторингова компанія».

Унаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора та ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло статусу нового кредитора за договором № 0 від 28.03.2008 року.

В позовній заяві факторингова компанія просить стягнути з відповідачів солідарно борг у розмірі 50149 грн. 37 коп., який розраховано позивачем наступним чином: станом на дату укладання договору факторингу № 49 від 17 листопада 2016 року сума заборгованості ОСОБА_5 становила 153763 грн. 89 коп., з яких: 73045 грн. 70 коп. - сума простроченого основного боргу; 1416 грн. 92 коп. - сума нарахованих процентів; 79301 грн. 27 коп. - сума прострочених процентів; рішенням суду стягнуто 112398 грн. 68 коп.; збитки завдані інфляцією складають 7363 грн. 01 коп.; сума 3-х процентів річних - 1421 грн. 15 коп..

В ході апеляційного розгляду справи позивач надав уточнюючі пояснення, з яких вбачається, що заборгованість в розмірі 41 365,21 грн. складають нараховані банком проценти після ухвалення судового рішення про стягнення з позичальника кредитної заборгованості, інша сума нарахована відповідно до ст. 625 ЦК України на відсотки в розмірі 41 365,21 грн..

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк банк, правонаступником якого є позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк».

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Оскільки, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту банк змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, а відтак вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі і рішення суду про стягнення заборгованості засвідчило такі зміни, колегія суддів вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися після пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості по нарахованим банком процентам в розмірі 41 365,21 грн. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, але таких вимог кредитор не заявляв, а його вимоги щодо застосування зазначеної норми права пов'язані з нарахуваннями позивачем інфляційних втрат та 3 % річних на заборгованість по процентам, колегія суддів вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що заявлені вимоги є необґрунтованими та безпідставними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта висновки суду першої інстанції не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, 374,375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», залишити без задоволення, а рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 жовтня 2018 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 15 квітня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна