22.05.2019 227/914/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Харькової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, яка станом на 04 грудня 2018 року становила 11360,96 грн. та складається з: 5520,01 грн. тіла кредиту; 2670,20 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 2595,73 грн. інфляційного збільшення заборгованості; 575,02 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 червня 2007 року сторони уклали Кредитний договір № 192/172, на підставі якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 40000,00 грн. зі сплатою 16,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 06 червня 2017 року. Відповідно до п. 4.3.2. Договору, відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

Відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась вищенаведена заборгованість, яку банк і просить стягнути на його користь з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не зверталася, відзиву на позовну заяву до суду не надавала.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 07 червня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі Філії Харцизьке відділення № 5373 та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 192/172, відповідно до п. 1.1. якого, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 40 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 40 000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надано на 120 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 06 червня 2017 року на поточні потреби позичальника.

Проценти нараховуються банком щомісячно на рахунок № НОМЕР_1 в Філії Харцизьке відділення № 5373 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. (п. 1.6.1. Договору)

Згідно п. 1.5. Договору, позичальник зобов`язався щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 334,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 07 липня 2007 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у Філії Харцизьке відділення № 5373 ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 06 червня 2017 року.

Крім того, позичальник зобов`язався відповідно до п. 4.3. Договору, належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором; повернути кредит в сумі 40 000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором; у разі порушення умов цього Договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України.

Виконання позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується нотаріально посвідченим договором іпотеки нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.28)

Пунктом 5.1. Кредитного договору № 192/172 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф).

Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по Договору № 192/172 відповідно до п. 4.2.1 цього Договору. А при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також у інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку (п. 4.2.2. Договору), в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, пунктом 3.4. цього Договору передбачено, що Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим Договором; виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов`язання по цьому Договору; втрати предметом іпотеки ліквідності, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 04 грудня 2018 року заборгованість за Кредитним договором № 192/172 становить 11360,96 грн. та складається з наступного: 5520,01 грн. тіла кредиту; 2670,20 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 2595,73 грн. інфляційного збільшення заборгованості; 575,02 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашала. (а.с.4-9)

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 192/172, сторони уклали договір іпотеки нерухомого майна.

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі Філії Харцизьке відділення № 5373 як кредитор, якому належить право вимоги по зобов`язанню, на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права шляхом стягнення заборгованості.

Також суд зазначає, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (в редакції від 21 березня 2018 року) встановлено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Предмет іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на території України, на якій відповідно до Розпорядження КМУ №1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» здійснювалася антитерористична операція.

Однак, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 01 березня 2012 року по 04 грудня 2018 року нараховані та заявлені до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 2595,73 грн. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 575,02 грн., що підтверджується розрахунком. (а.с.7-8)

Вирішуючи питання щодо стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК).

Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором № 192/172 від 07 червня 2007 року в сумі 11360,96 грн. та складається з наступного: 5520,01 грн. тіла кредиту; 2670,20 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 2595,73 грн. інфляційного збільшення заборгованості; 575,02 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема, 1921,00 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса місцезнаходження: 84302 Донецька область м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41) заборгованість за Договором № 192/172 від 07 червня 2007 року, що виникла станом на 04 грудня 2018 року, в розмірі 11360,96 грн. (одинадцяти тисяч трьохсот шістдесяти гривень 96 копійок), яка складається з: 5520,01 грн. тіла кредиту; 2670,20 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 2595,73 грн. інфляційного збільшення заборгованості; 575,02 грн. трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (однієї тисячі дев`ятсот двадцяти однієї гривні).

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

22.05.2019