Справа № 265/2525/19
Провадження № 2-о/265/379/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Лівобережному районі м.Маріуполя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Лівобережному районі м.Маріуполя, а саме встановити той факт, що імя, по батькові у наказі про звільнення не відповідає дійсності імя, по батькові, що вказані у паспорті.

Вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку про те, що заява підлягає залишенню без руху за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Положенням п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, зокрема якими доказами цей факт підтверджується, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

З огляду на викладене, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, має відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_2 просить встановити факт належності документа, оскільки існує той факт, що у пенсійному фонді не зарахують їй шість років роботи через помилку в наказі про звільнення.

Проте заявниця не додала до заяви докази, які б вказували на те, що вона зверталася до органу, уповноваженого на призначення пенсій, і їй було відмовлено у призначенні пенсії у звязку з невідповідністю імя по-батькові заявниці у наказі про звільнення та паспорті.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, подана ОСОБА_2 заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175, ст.318 ЦПК України, внаслідок чого заявнику необхідно усунути виявлені недоліки заяви, надавши відповідні документи на адресу суду у встановлений термін.

За таких обставин, керуючись ст.ст.175, 185, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Лівобережному районі м.Маріуполя, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки заяви в строк десять днів з дня отримання заявником копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя