Справа № 550/689/15-ц
Провадження № 2/550/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 05.06.2008 р. між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 564 к-ф (далі - договір № 564 к-ф), згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 110 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14, 3 % на рік на строк з 05.06.2008 р. до 04.06.2038 р. Своє зобовязання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконав та за період з 07.06.2010 р. по 23.07.2015 р. має заборгованість перед Банком у розмірі 294 949, 53 доларів США, що складається з 84 482, 25 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 119 111, 65 доларів США пені за порушення строків повернення кредиту за договором, 91 355, 63 доларів США пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості, а також сплачений судовий збір, Банк просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 14.09.2015 р. позов був повністю задоволений.

14.05.2018 р. до Чутівського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку та про перегляд заочного рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14.09.2015 р.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 25.07.2018 р. заочне рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14.09.2015 р. скасовано.

27.09.2018 р. Банк надав уточнення позовних вимог від 21.09.2018 р., в яких уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 263 259, 58 доларів США, що складається з 51 095, 38 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.08.2012 р. по 26.08.2015 р., та за період з 07.06.2010 р. по 23.07.2015 р. - 119 111, 65 доларів США пені за порушення строків повернення кредиту за договором та 93 052, 55 доларів США пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом .

04.10.2018 р. відповідач надав суду заперечення на позов.

17.10.2018 р. позивач надав відповідь на заперечення від 16.10.2018 р.

У зв'язку поданням суду 13.03.2019 р. представником позивача письмових пояснень 30.03.2019 р. позивач надав відповідь на відзив.

Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, справу розглянути у відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і просив в його задоволенні відмовити, т.я. позивач подав позов після спливу строку позовної давності.

Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити у зв'язку тим, що за рішенням Київського районного суду м. Полтави вирішено з відповідача стягнути на користь позивача заборгованість за договором № 564 к-ф (в т.ч. і неповернуте тіло кредиту), на виконання рішення суду на іпотечне майно звернуто стягнення шляхом його продажу, а тому даний позов є наміром повторно стягнути грошові кошти з відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встанови наступне.

05.06.2008 р. між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 564 к-ф, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 110 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 3 % на рік на строк з 05.06.2008 р. до 04.06.2038 р.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 564 к-ф між Банком і відповідачем 05.06.2008 р. був укладений договір іпотеки № 564 к-ф без оформлення заставної, відповідно до якого предметом іпотеки є належна на праві власності відповідачу чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 82, 1 м2 (далі - квартира), вартість якої, як предмета іпотеки, сторони визначили у 558 000 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.09.2010 р. по справі № 2-677/10 за позовом Банку до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позов Банку був задоволений. З ОСОБА_1 на користь Банку стягнуто заборгованість за договором № 564 к-ф станом на 07.06.2010 р. у розмірі 141 663, 13 доларів США, що складається з: 108 777, 76 доларів США заборгованості по кредиту (у т.ч. сума, яка підлягає достроковому поверненню - 102 972, 12 долара США), 24 529, 60 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 1 743, 22 доларів США пені за порушення строків сплати основного боргу (повернення кредиту за договором), 6 612, 55 доларів США пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом. В рахунок погашення заборгованості за договором № 564 к-ф у розмірі 141 663, 13 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру № 25 загальною площею 82, 1 м2, яка знаходиться в м. Полтаві, по вул. Артема, 45, за рахунок вартості якої погасити зобов'язання по договору № 564 к-ф в сумі 141 663, 13 доларів США. Вирішено питання про виселення відповідача з даної квартири та про стягнення з нього на користь Банку судових витрат.

Відповідно до даного рішення Банк скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором - пред'явивши до відповідача позовну вимогу про дострокове поверненню суми коштів в розмірі 102 972, 12 долара США (тіла кредиту), строк повернення якого на час подачі позову, відповідно до умов за договором № 564 к-ф, ще не наступив, а також отримав судовий захист своїх прав.

16.11.2010 р. виданий виконавчий лист від 13.09.2010 р. про виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.09.2010 р. по справі № 2-677/10, в якому зазначено, що в рахунок погашення заборгованості за договором № 564 к-ф у розмірі звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, за рахунок вартості якої погасити зобов'язання по договору № 564 к-ф в розмірі 141 663, 13 доларів США.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2016 р. державним виконавцем Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-677/10 від 16.11.2010 р.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2016 р. головним державним виконавцем 27.11.2018 р. Київського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області була описана квартира та на неї накладений арешт у зв'язку з виконанням виконавчого листа № 2-677/10 від 16.11.2010 р.

28.12.2018 р. начальником Київського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області була подана до Полтавської філії ДТ "СЕТАМ" заявка про реалізацію арештованого майна - квартири з визначенням її вартості у розмірі 997 400 грн. (без ПДВ).

28.08.2015 р. Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 564 к-ф, в якому, після подачі Банком уточнення позовних вимог від 21.09.2018 р., просив стягнути з відповідача 263 259, 58 доларів США, що складається з 51 095, 38 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, яка виникла за період з 01.08.2012 р. по 26.08.2015 р., а також виниклою за період з 07.06.2010 р. по 23.07.2015 р. заборгованості по сплаті пені за порушення строків повернення кредиту за договором у розмірі 119 111, 65 доларів США та пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у розмірі 93 052, 55 доларів США.

Згідно повідомлення відповідача на час розгляду справи кошти на погашення заборгованості він не сплачував і дані щодо реалізації квартири на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі суми заборгованості, у нього відсутні.

Пунктами 7.3 та 7.4 кредитного договору визначено, що договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і строк дії договору з моменту набуття ним юридичної сили по 03.06.2039 р.

Пунктом 1.1 договору № 564 к-ф визначено, що кредитні кошти надаються у користування ОСОБА_1 в рамках даного договору до 04.06.2038 р.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Судом встановлено, що Банк скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та отримав судовий захист своїх прав. Такими своїми діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги Банку.

Таким чином, положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору.

У постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правову позицію про те, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, відсутня підстава для нарахування процентів за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а права та інтереси кредитодавця в цих правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що при зверненні позивача з позовом до Київського районного суду м. Полтави від 13.09.2010 р. та за результатами розгляду справи № 2-677/10 отримання відповідного рішення від 13.09.2010 р. про стягнення з відповідача боргу у вигляді 108 777, 76 доларів США заборгованості по кредиту (у т.ч. і суми, яка підлягає достроковому поверненню (тіла кредиту) - 102 972, 12 долара США), 24 529, 60 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 1 743, 22 доларів США пені за порушення строків сплати основного боргу (повернення кредиту за договором) та 6 612, 55 доларів США пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, позивач втратив право на стягнення процентів за користування кредитом, визначених умовами кредитного договору, у такому випадку він лише має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, однак позивач таких вимог не заявляв.

За таких обставин, суд не убачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 625, 1046, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Копію рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати протягом 2 днів з дня його складення у повному обсязі.

Учасники справи мають право оскаржити рішення суду до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення (в порядку ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 22.04.2019 р.

Суддя