ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/275/19
Провадження №2/483/336/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В обґрунтування вимог посилається на те, що 17 серпня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу позивачка стала власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га за цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вказана земельна ділянка належала відповідачці на підставі державного акту. Згідно зі ст. 30 Земельного кодексу України, який діяв на час укладання договору купівлі-продажу, у разі набуття права власності на жилий будинок, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Позивачка правомірно володіє та користується земельною ділянкою, однак у зв`язку зі змінами в законодавстві, на теперішній час позбавлена можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за позивачкою право власності на вказану земельну ділянку.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 28 вересня 1993 року ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 08 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 308.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 0764 від 17 серпня 2001 року, посвідченого Очаківською філією Південної товарної біржі, ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 2500 кв.м.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2018 року, визнано дійсним договір № 0764 купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 17 серпня 2001 року Очаківською філії Південної товарної біржі.

У відповідності зі ст. 30 Земельного кодексу України, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, при переході права власності на побудови, разом з цими об`єктами в розмірах, передбачених ст. 67 даного Кодексу, переходить і право власності та користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діє на теперішній час, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України (яка діяла на час реєстрації права власності на будинок) до особи, що набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку), право власності та право користування на земельну ділянку виникало після отримання державного акту, який видавався і реєструвався сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

При ухваленні рішення щодо набуття у приватну власність спірної земельної ділянки, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 після набуття права власності на зазначений житловий будинок також набула право власності на спірну земельну в порядку, передбаченому ст. 30 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу), а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на яку 08 жовтня 1993 року було видано державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 308.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачкою шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: