Єдиний унікальний номер 725/6229/18
Номер провадження 2/725/1016/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Дженджері К.І.

за участю

представника позивача: Волос С.І.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Першотравневого районного сулу м. Чернівці з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення заборгованості по виплаті аліментів.

Посилалася на те, що у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 .

08.02.2016 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між ними розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.03.2016 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. до закінчення навчання.

Зазначає, що відповідач є здоровою, працездатною особою, може і повинен надавати допомогу на утримання дітей у розмірі необхідному для їх розвитку та виховання.

У зв`язку з чим просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того зазначила, що до листопада 2017 року відповідач у добровільному порядку сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 2100 грн.. Проте у грудні 2017 року син ОСОБА_7 переїхав проживати до бабусі. З того часу відповідач почав сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Враховуючи те, що відповідач з грудня 2017 року сплачував лише по 1000 грн. відбулась недоплата у розмірі 400 грн. щомісячно і станом на 08.11.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 4400 грн., внаслідок чого позивачка просила стягнути з відповідача 4400 грн. заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідач подав до суду зустрічний позов про стягнення з позивачки аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання повнолітнього ОСОБА_5 , який продовжує навчання до 30.06.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що син ОСОБА_7 з грудня 2017 року проживає разом із ним є студентом 3-го курсу Інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича, а отже позивачка має сплачувати аліменти на його утримання.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав викладених у позові. Просив його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував, оскільки вимоги поставлені не коректно так як син ОСОБА_7 є повнолітнім.

Відповідач в судовому засіданні частково заперечував, щодо задоволення позову. Пояснив, що позивачка просила сплатити кошти наперед, які він їй перерахував, вважає, що заборгованості у нього перед позивачкою немає. Разом з тим він згідний сплачувати аліменти на дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позові.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 лютого 2016 року (а.с.7).

Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання: ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року і до повноліття дитини; ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року і до повноліття дитини; ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року і до закінчення навчання, а саме 30.06.2018 року (а.с. 8,9).

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 р., розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, пред`являючи позов про стягнення аліментів, позивачка посилається на законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, а також те, що відповідач має змогу сплачувати такий розмір аліментів.

Відповідач не заперечував проти позову в частині сплати аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Суд враховуючи принцип № 4 Декларації прав дитини, відповідно до якого дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування, а також аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, вважає, що позов в частині сплати аліментів на дітей є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості по виплаті аліментів у розмірі 4400 грн., суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як встановлено судом за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у сукупному розмірі 2100 грн. (по 700 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року.

Так за 2016 рік відповідач мав сплатити на користь позивачки аліменти у розмірі 23100 грн. (2100 грн. х 11 місяців) при цьому згідно наданих сторонами доказів про сплату коштів відповідач сплатив 21000 грн.

Отже за 2016 рік недоплата по аліментах становила - 2100 грн..

За 2017 рік відповідач мав сплатити на користь позивачки аліменти у розмірі 24500 грн. (2100 грн. х 11 місяців = 23100 грн. + 1400 грн. за грудень 2017 року), фактично сплатив - 29200 грн..

Отже за 2017 рік переплата становила - 4700 грн..

У 2018 році (станом на 08.11.2018 року) відповідач мав сплатити 15400 грн. (1400 грн. х 11 місяців), однак сплатив - 11000 грн.

Таким чином недоплата за 11 місяців 2018 року становить - 4400 грн..

Із наведених розрахунків, встановлено наявність як недоплати так і переплати по аліментах, а саме: 4700 грн. (переплата за 2017 рік) віднімаємо 2100 грн. (недоплата за 2016 рік) дорівнює 2600 грн. (загальна переплата коштів станом на 01.01.2018 року).

Отже заборгованість відповідача перед позивачкою станом на 08.11.2018 року складає 1800 грн. (4400 грн. недоплата за 2018 рік мінус 2600 грн. переплати за 2016-2017 роки).

Враховуючи наведене позовні вимоги позивачки, щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів підлягають частковому задоволенню.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином суд при вирішенні спору, щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, має встановити, зокрема наявність можливості у того з батьків до якого пред`явлено позов можливості надавати таку допомогу (аліменти).

Попри те, ОСОБА_2 не надано доказів, що ОСОБА_3 має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання.

Враховуючи викладені вимоги закону, встановивши всі обставини справи суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184,192, 195, 198-200 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 141,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. щомісячно, починаючи з 20 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. щомісячно, починаючи з 20 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн..

В іншій частині вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун