Справа № 263/6125/19
Провадження № 2/263/1612/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про визнання бездіяльність протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 24 квітня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, в якій позивач просить визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, що полягає у неприйнятті протягом тривалого рішення за клопотанням керівництва ГУНП в Донецькій області від 03 листопада 2017 року щодо виділення ОСОБА_2 службового житла за адресою: АДРЕСА_1; зобовязати виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області розглянути питання щодо виділення ОСОБА_2 службового житла за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя виходить з наступного.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд повинен зясувати, чи належить справа до розгляду цивільної юрисдикції загальних судів.

Подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У п. 2 ч. 1 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

До поняття публічної служби включають діяльність працівників усіх інституцій, які виконують публічні завдання, в тому числі державна служба.

З позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що позивачем, яка є державним службовцем, заявлено вимоги про визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області та зобовязання вчинити певні дії.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об'єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі з обов'язком суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що між учасниками справи існує спір щодо права користування (володіння) об'єктом речового права - житловим приміщенням, через що такий не підлягає розгляду в порядку, визначеному КАС України.

З урахуванням наведеного, розгляд такої справи згідно з положеннями ст. ст. 19, 20 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Вказані обставини є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 19, 23, 186 ЦПК України, ст. ст. 19, 20 КАС України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про визнання бездіяльність протиправною та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя О.А.Шевченко