Провадження № 2/734/19/19 Справа № 734/2457/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Іванюк Т.І.

за участю:

секретаря судових засідань Дідовець М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без його участі, проти позову заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав :

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 .

Підтвердженням є свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 від 19.11.2012 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_3 .

Підтвердженням є свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 від 13.06.2014 p., які

на день смерті проживали в будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина житловий будинок з

надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою та земельна

ділянка площею - 0,5116 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка

знаходиться на території Берлозівської сільської ради (нині Козелецька селищна

рада) Козелецького району, Чернігівської області.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини

ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з нею

(спадкодавцем), але юридично не оформив своїй прав на дане домоволодіння та

земельну ділянку.

05.05.2011 року ОСОБА_3 склав заповіт, де все своє майно, яке б воно не було

і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і

на що він за законом матиме право заповів позивачу у справі - ОСОБА_1 . Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь.

Оскільки будинок в якому проживали померлі ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належав до категорії робітничого двору, після прийняття ЗУ Про власність, право власності виникло на даний житловий будинок у тих членів робітничого двору, які станом на 15.04.1991 р. проживали в даному будинку.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 фактично став належати, ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних долях кожному, тобто по Ѕ частині.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління спадковим майном, але юридично не оформила своїх прав на дане домоволодіння та земельну ділянку.

В установлений законом термін позивач звернулася до державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, та видачі мені свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим що надала недостатньо документів (відсутній на спадковий житловий будинок правовстановлюючий документ), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном, також надати правовстановлюючий документ (Державний акт на правоприватної власності на землю) позивач не може, оскільки він втрачений.

Крім того, видати вказаний Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_3 неможливо в зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті.

Дане домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору та у бюро технічної інвентаризації на праві власності померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не зареєстроване. Підтвердженням цього є довідка видана Ніжинським МБТІ № 149 від 10.07.2017 р.

Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину за законом, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3

Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України (в редакції 2003 р.) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі наведенного та керуючись статтями 25, 328, 1216-1225, 1268, 1270 ЦК України, статтями 4, 200, 265 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 25.06.1998 р. площею - 0,5116 га, з них: площею - 0,2954 га, кадастровий номер НОМЕР_4 та площею - 0,2162 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , для ведення підсобного сільського господарства, що знаходиться на території Берлозівської сільської ради (нині Козелецької селищної ради) Козелецького району Чернігівської області, після смерті смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя