Справа № 369/6037/19
Провадження № 2-о/369/158/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Києво-Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересовані особи Києво-Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт народження нею дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк у неї та ОСОБА_2 народилась дитина чоловічої статі ОСОБА_3 .

У проведенні державної реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки народження відбулося та медичний документ виданий на тимчасово окупованій території, де орган державної влади України тимчасово не здійснює свої повноваження.

Заявник зазначила, що встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації народження дитини в Україні та відповідно отримання свідоцтва про народження дитини.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила встановити факт народження дитини хлопчика ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник Києво-Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини не явки суду невідомі.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив заяву задовольнити, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 588.

ОСОБА_1 є матір`ю народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, а також медичним свідоцтвом про народження № 214 від 20 липня ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 16.08.2018 року Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серія номер НОМЕР_3 , виданий 23 жовтня 2012 року Петрівським РСЦ м. Донецьку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дочки та отримання свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні всі об`єктивні підстави для проведення державної реєстрації народження дитини.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження у заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк.

Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини всудовому порядку.

З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_1 свідоцтва про народження її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого державним органом України.

Керуючись ч. 1 ст. 144 СК України, п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження в ОСОБА_1 , громадянки України в м. Донецьк, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі ОСОБА_3 .

Мати дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня винесення рішення суду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ковальчук Л.М.