КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Київ

Справа 757/51921/17-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5111/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача СоколовоїВ.В.

суддів: Поліщук Н.В., Андрієнко А.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Цокол Л.І. 20 серпня 2018 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду України, державної казначейської служби України, третя особа Управління Пенсійного фонду україни в Московському районі м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої органом державної виконавчої влади,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, у якому просила стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих їй Пенсійним Фондом України, щодо не нарахованої та не отриманої різниці у пенсії державного службовця за період з червня 2010 року по вересень 2014 року, з урахуванням індексу інфляції у сумі 50904,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з червня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію державного службовця. Вказує, що у період з червня 2010 року по 2014 рік їй було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки від 14 червня 2010 року за №9-09/31, яка, як у подальшому виявилось, містила не усі складові заробітної плати. На підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду у справі №643/15201/14-а від 01 грудня 2014 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з вересня 2014 року. Проте, вона вважає, що з вини Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова, починаючи з червня 2010 року по вересень 2014 року вона недоотримала пенсію у розмірі 21135,93 грн. Тому, посилаючись на вимоги ст. 1166, 1173 ЦК України, просила стягнути за рахунок коштів Державного бюджет України зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції у розмірі 50904,12 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду України, державної казначейської служби України, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої органом державної виконавчої влади - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем в установленому порядку не було доведено наявність неправомірної поведінки відповідача, шкоди та її розміру, причино-наслідкового зв'язку між діями органу та завданою шкодою, що в свою чергу виключає цивільну відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду, та вказує на відсутність підстав для її відшкодування.

Не погодилась з вказаним судовим рішенням позивач, нею подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, не навів мотивів незастосування положень Конвенції та практики Європейського суду з прав людини. Необґрунтовано зроблено висновки щодо недоведеності факту заподіяння шкоди позивачу в той час, коли в позовній заяві цілком ґрунтовно надано пояснення. Судом не застосовано норму ст. 56 Конституції України. На підставі викладеного, просить рішення Печерського районного суду м. Києва скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 з червня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, та отримує пенсію державного службовця.

На підставі довідки №9-09/31 від 14 червня 2010 року, виданої за підписом в.о. заступника міського голови Харківської міської ради директора Департаменту бюджету і фінансів Таукешева Т.Д. про складові заробітної плати за останні 24 місяці роботи, Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова було здійснено перерахунок пенсії позивача, яка становила 7407, 17 грн.

Позивач вказує на те, що вищевказана довідка не містила усіх складових заробітної плати, а тому вона отримала довідку з Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради за №9-69/34 від 28 серпня 2014 року, яка містила новий розрахунок заробітної плати за період з 01 червня 2008 року по 31 травня 2010 року, яку у подальшому було подано до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова для здійснення перерахунку пенсії, проте вона отримала відмову.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі №643/15201/14-а, позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення задоволено частково. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати ОСОБА_2, починаючи з 01 вересня 2014 року, та зобов'язано провести виплати з врахуванням вже виплачених сум пенсії; позовні вимоги в частині зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з червня 2010 року по 07 квітня 2014 року залишено без розгляду, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаної постанови суду, Управлінням Пенсійного фонду України в Московському район м. Харкова було здійснено перерахунок пенсії позивача починаючи з 01 вересня 2014 року, та здійснено виплату пенсії у розмірі 7821,61 грн.

Однак, позивач вважає, що Пенсійний Фонд України незаконно недоплачував їй щомісяця пенсію з червня 2010 року у розмірі 414,43 грн, чим спричинив їй збитки на суму 21135,93 грн, які підлягають стягненню на підставі ст.ст. 1173, 1166 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено ст. 56 Конституції України.

Положеннями ст.ст. 170,176 ЦК України передбачено, що держава здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема частиною першою вказаної норми передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з положеннями ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку

В порядку визначеному ч.4 ст. 45 вищевказаного Закону, перерахунок призначеної пенсії, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що як в питаннях відшкодування шкоди, так і в питаннях відшкодування збитків суд має встановити наявність заподіяної шкоди, протиправність діяння заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Положення ст.1173 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Разом з тим, з наведених вище обставин вбачається, що неправильність нарахування пенсії позивача в період з червня 2010 року по вересень 2014 року жодним чином не пов'язана з діями відповідача, розмір її пенсії у вказаний період був визначений на підставі довідки, виданої іншим органом, який в силу закону також несе відповідальність. Натомість відповідачем за відповідним зверненням позивача, був здійснений перерахунок її пенсії, в порядку визначеному чинним законодавством.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку відсутній один із обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення - факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності саме відповідача - Пенсійного фонду України. Позивачем не доведено наявність неправомірної поведінки відповідача, шкоди та її розміру, причино-наслідкового зв'язку між діями органу та шкодою, що в свою чергу виключає цивільну відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду та вказує на відсутність підстав для її відшкодування.

Таким чином, доводи викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують. У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі не вбачається.

Враховуючи, що апеляційна скарга та заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати компенсації, в силу ст. 141 ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384 ЦПК України суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук