ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/466/19 Справа № 175/1186/15-ц Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1 Суддя-доповідач: ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Тетяна Миколаївна, про усунення порушень права власності на землю та житловий будинок, господарські будівлі і споруди, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, скасування кадастрового номеру та зобов'язання вчинити певні дії та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, приватне підприємство Науково-виробнича фірма «Укрбудгеопроект», Реєстраційна служба Дніпровського районного управління юстиції, про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на належній йому земельній ділянці площею 0,150 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 збудувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою по АДРЕСА_2, загальною площею 292,1 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., видане ОСОБА_4 14 січня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 32188616; визнати нерухоме майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за вказаною адресою - самовільним будівництвом; зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 самовільно зайняту нею земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_1 та відновити її попередній стан шляхом знесення ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_4 самочинного будівництва - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, а також судові витрати покласти на відповідача (а.с. 3-7 т. 4).

ОСОБА_4 у березні 2015 року також звернулася з позовом до відповідачів ОСОБА_3, Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5, який обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка по АДРЕСА_2, яку вона придбала в березні 2010 року. В подальшому, з дотриманням всіх необхідних процедур, отриманням необхідних дозволів, нею було побудовано житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, на який 14.01.2015 року було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. При цьому, виділення місцевою владою у 1997 році земельної ділянки по АДРЕСА_1 первісному власнику ОСОБА_5 відбулось з численними порушеннями, без дотримання вимог нормативних актів, у зв'язку з чим, відбулось фактичне накладення суміжних земельних ділянок. Тому, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданий 06.01.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2196 без номеру по АДРЕСА_3, який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року на ім'я ОСОБА_5; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.02.2007 року зареєстрований в реєстрі за №272 приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Т.М. серія ВЕЕ №073992; скасувати державну реєстрацію речових прав ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати (анулювати) кадастровий номер НОМЕР_2 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1; зобов'язати Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до автоматизованої системи державного земельного кадастру шляхом скасування (анулювання) кадастрового номеру НОМЕР_2 присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 23.10.2008 року виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.133-141 т.3).

В листопаді 2015 року із позовом до суду також звернувся ОСОБА_6 до відповідачів ОСОБА_3 та Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки, площею 0,1750 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_4 від 09.03.1995 року. Після звернення до ПП "Земельний ресурс" з метою присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номеру, ОСОБА_6 стало відомо, що межа належної позивачу земельної ділянки перетинається з суміжними земельними ділянками АДРЕСА_1. Для врегулювання спору, на умовах добросусідства, між ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено угоду про співпрацю від 14.08.2015 року. Однак, відповідач ОСОБА_3 відмовляється від добровільного вирішення питання, чим порушує права ОСОБА_6 на отримання кадастрового номеру та вільного володіння своєю земельною ділянкою. ОСОБА_3 під час виготовлення державного акту на свою земельну ділянку допустив численні порушення, зокрема, не погоджувався акт відновлення меж із суміжними земельними ділянками, не використовує свою земельну ділянку згідно цільового призначення. Тому ОСОБА_6 просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2; визнати недійсним та скасувати (анулювати) кадастровий номер НОМЕР_2, присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, по АДРЕСА_1 та зобов'язати Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до автоматизованої системи державного земельного кадастру шляхом скасування (анулювання) кадастрового номеру НОМЕР_2 присвоєний земельній ділянці №18, площею 0,150 га, за вказаною адресою (а.с. 116-121 т. 3).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року; визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 виданий 06.01.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2196 АДРЕСА_3, який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року на ім'я ОСОБА_5; визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 23.10.2008 року виданий на ім'я ОСОБА_3, площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1. Вирішено також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,150 га за адреса: АДРЕСА_1, та анулювати кадастровий номер НОМЕР_2, присвоєний земельній ділянці площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3, Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 487,20 грн., тобто з кожного по 162,40 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 та Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 487,20 грн., тобто з кожного по 243,60 грн. (а.с. 136-145 т. 4).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, задовольнивши у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_3 (а.с. 157-165 т.4).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, письмовою розпискою ОСОБА_6 та його представника, представника ОСОБА_3- ОСОБА_10 та третьої особи ОСОБА_8 (а.с. 64 т.5). Також здійснено розміщення відповідного оголошення про слухання справи на веб сайті судової влади (а.с. 67-68 т.5). Від ОСОБА_5, приватного нотаріуса Кудрявцевої Т.М. та ОСОБА_9 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 08 лютого 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, від імені якого діяла ОСОБА_11, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_3 став власником земельної ділянки площею 0,150 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №272 (а.с. 6-7 т.1).

Відповідно до п. 1 вказаного вище Договору від 08 лютого 2007 року, ОСОБА_3 приймає у власність земельну ділянку площею 0,150 га в межах згідно з планом, в тому числі 0,150 гектарів ріллі; згідно довідки №25 виданої Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 25 січня 2007 року, будівлі та споруди капітального будівництва за адресою АДРЕСА_1 відсутні.

Згідно п. 2 вказаного вище договору купівлі-продажу від 08 лютого 2007 року, земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності не землю серії НОМЕР_1, виданого Кіровською селищною радою народних депутатів 06 січня 1998 року.

Зазначений вище державний акт на право власності не землю серії НОМЕР_1 виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року (а.с.195 т.3).

Згідно пунктів 2, 3 рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року, земельна ділянка передається для ведення особистого підсобного господарства та зобов'язано ОСОБА_5 використовувати надану земельну ділянку за призначенням.

Також встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2010 року є власником суміжної земельної ділянки площею 0,150 га по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстровано в реєстрі за №245 (а.с.14-15 т. 3).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 січня 2015 року, ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, загальною площею 202,1 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м. (а.с.19 т. 3).

Рішенням Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року №80 надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд за адресою по АДРЕСА_2 (а.с. 17 т. 3).

09 листопада 2011 року Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентарізації» (інвентаризаційна справа №22390) було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2.

04 вересня 2014 року ОСОБА_4 отримала будівельний паспорт №211-11/14, виданий відділом містобудування та архітектури Дніпропетровської райдержадміністрації Дніпропетровської області.

26 грудня 2014 року ОСОБА_4 зареєструвала декларацію про готовність до експлуатації об'єкта нерухомості, а 14 січня 2015 року отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами індексний номер 32188616, реєстраційний номер об'єкта житлової нерухомості 14 (СТА562244).

За результатами здійсненого 03 жовтня 2014 року представниками земельної комісії Кіровської селищної ради виїзду встановлено, що на належній ОСОБА_3 земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, розташований капітальний будинок, який огороджений парканом (а.с.147 т.1).

Згідно з актом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 07 листопада 2014 року на вказаній земельній ділянці розташований двоповерховий житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (а.с.161 т.1).

Актом обстеження земельних ділянок від 30 січня 2015 року встановлено, що межі земельних ділянок АДРЕСА_1, зазначені в кадастровій карті, не відповідають фактичному використанню; зокрема, побудований ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 житловий будинок фактично знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності ОСОБА_3 На інших сусідніх земельних ділянках, передбачених для індивідуальної забудови, будівництво фактично не розпочато (а.с.20 т.3).

Листом КП «Господарсько-архітектурне бюро Кіровської селищної ради» №07/1 від 07 травня 2015 року, зазначено, зокрема, що рішення щодо проектування АДРЕСА_3 та рішення щодо надання земельних ділянок під забудову - відсутні; правила забудови на території смт. Кіровське не розроблялись; відповідно до генерального плану забудови розробленого у 1989 році, АДРЕСА_3 не зазначена, але частина земель на якій вона на даний час розташована передбачалась для подальшої забудови; у зв'язку з тим, що нумерація земельних ділянок по АДРЕСА_3 проводилася до 2013 року, тобто до початку роботи КП «Господарсько-архітектурне бюро Кіровської селищної ради», запитувана інформація відсутня; інформація на підставі чого та які поштові адреси зареєстровані АДРЕСА_3 - відсутня (а.с.83-84 т.3).

Відповідно до листа Кіровської селищної ради від 04 липня 2016 року №409, громадянину ОСОБА_5 було передано у власність дві земельні ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а саме земельну ділянку, загальною площею 0,0089 га за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 250 т.3).

Також, згідно листа ПП ПВФ «Землемір» №1 від 20 лютого 2015 року, зокрема, зазначено, що вихідними даними під час виконання робіт по складанню документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, при встановленні меж земельної ділянки внатурі є Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_5 та договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.75 т.1).

Для подальшого вчинення дій спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з землевласників відповідно до глави 17 Земельного Кодексу України - добросусідство, 14 серпня 2015 року між ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено угоду про співпрацю власників та/або землекористувачів земельних ділянок при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, яку посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пилипенко Н.М. та зареєстровано за №729 (а.с. 87 т. 3).

Висновком судової почеркознавчої експертизи, складеного 02 жовтня 2017 року експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №3465-17, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 в акті відновлення меж земельної ділянки, що передається у власність ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 від 07 грудня 2007 року, - виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. (а.с.102-108 т. 4).

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку та площою 0,0400 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_5, на підставі державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_4 від 09.03.1995 року.

За змістом статті 38 Земельного Кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Для віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови закон передбачає дві умови: земельна ділянка має бути розташована в межах населеного пункту; земельна ділянка повинна використовуватися для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до ст. 39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

За положеннями ст. 21 Закону України «Про основу містобудування», визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації та планів земельно-господарського устрою.

Нормативним документом, що визначають правовий режим земель населених пунктів, є ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом МОЗ України №173 від 19.06.1996 року.

Згідно діючого на час видачі Державного акту НОМЕР_1 від 06 січня 1998 року законодавства, зокрема Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» від 15.02.1993 року №10 (втратив чинності 09.04.2003 року), громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва. Передача громадянам України безплатно у приватну власність земельних ділянок, вказаних у частині першій цього пункту, провадиться тільки один раз по кожному виду їх цільового використання, про що обов'язково робиться Радами народних депутатів відповідна відмітка у паспорті або документі який його замінює, та інші.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 67 ЗК України №561-XII від 18 грудня 1990 року (діючого на час виникнення спірних правовідносин), громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у селищах міського типу - 0,15 гектара.

За положеннями ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт недотримання виконавчим комітетом Кіровської селищної ради народних депутатів вимог нормативних актів при видачі рішення №44 від 26 листопада 1997 року стосовно наявності необхідної містобудівної документації, місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою, для передачі в приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності органами селищної ради; встановивши також факт передачі громадянину ОСОБА_5 двох земельних ділянок з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що є порушенням ст. 67 ЗК України №561-XII від 18 грудня 1990 року, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконним вказаного рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів №44 від 26 листопада 1997 року, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 виданий 06.01.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2196 АДРЕСА_3, який був виданий на підставі зазначеного рішення №44 від 26 листопада 1997 року на ім'я ОСОБА_5, а також визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 23.10.2008 року, що виданий на ім'я ОСОБА_3, площею 0,150 га, адреса: АДРЕСА_1.

Більше того, як вбачається з останньої сторінки державного акту на право приватної власності на землю, у змінах у межах і розмірах земельної ділянки дописано вручну: «дописаному «18» на підставі витягу з рішення №217 від 17.07.2007 року Кіровської селищної ради», кульковою ручкою зазначено також номер ділянки, але згідно пункту 2.9 Наказу Держкому України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю» (втратив чинність 23.08.2013 року), заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації; усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки.

Разом з тим, Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_3 від 23.10.2008 року, виданий ОСОБА_14, також не відповідає формі державного акта на право власності на земельну ділянку, затвердженої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року (втратив чинність 03.06.2013 року), адже в ньому відсутній підпис голови органу місцевого самоврядування (в редакції з 03.11.2008 року по 07.11.2008 року підпис голови був не потрібний, але дана позиція діяла лише 5 днів).

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин), право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно пунктів 1.13, 1.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю, затвердженої наказом Держкому України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року (втратив чинність 23.08.2013 року), складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією; довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків.

Відповідно до підпункту «в» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами та доповненнями), з 01 січня 2002 року відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 05 березня 2009 року №1066-УІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 2 ст. 90 ЗК України встановлено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що вимірювальні роботи технічної документації ОСОБА_3 були проведені з порушеннями норм проведення цих робіт та не відповідають фактичному розташуванню спірної земельної ділянки, оскільки ОСОБА_3 за весь час не визначив межі своєї ділянки в натурі на місцевості, межові знаки не встановив, земельну ділянку не використовує за її цільовим призначенням, внаслідок чого порушуються права суміжних власників земельних ділянок.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом ч. 2 вказаної вище статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Вимога позовної заяви ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_1 є передчасною, оскільки сам по собі факт скасування документу, на підставі якого внесено запис про право власності, є підставою для внесення реєстраторами, наділеними на те повноваженнями, відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Таким чином, анулювання кадастрового номеру не передбачено чинним законодавством, але він може бути скасований у випадку, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року необхідно скасувати в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_1 та анулювання кадастрового номеру НОМЕР_2, присвоєного земельній ділянці площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_3, земельна ділянка АДРЕСА_1, та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають. Твердження про самочинність нерухомого майна по АДРЕСА_2, чим порушено права ОСОБА_3, - є необгрунтованими. Так, вказаним позивачем не конкретизовано які саме споруди домоволодіння ОСОБА_4, з якими технічними характеристиками, розмірами знаходяться на земельній ділянці, що була передана у власність ОСОБА_3

ОСОБА_3 не заявлено позовних вимог щодо оспорювання державних актів на право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на належні їм земельні ділянки у смт. Кіровське (Обухівка) Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Суду не надано доказів встановлення, у відповідності до вимог діючого земельного законодавства, меж земельної ділянки ОСОБА_3, не надано доказів встановлення, у відповідності до вимог діючого земельного законодавства, межових знаків, враховуючи наведені вище обставини.

Колегія наголошує, що клопотань про надання доказів, витребування доказів судом, зокрема, про призначення та проведення у даній справі судової земельно-технічної експертизи апелянтом не заявлено; викладене підтверджується матеріалами даної цивільної справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Крім того, враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними державних актів, що видані на ім"я ОСОБА_5 та ОСОБА_3, останнім не доведено факту порушення ОСОБА_4 його прав та законних інтересів.

Твердження апелянта про порушення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строку позовної давності є безпідставними. Колегія приймає до уваги доводи ОСОБА_4, що про оспорювання свого права вона дізналась у зв"язку з пред"явленням до неї у 2013 році позову ОСОБА_3; суд приймає до уваги твердження ОСОБА_6, що про порушення права він дізнався наприкінці 2014 року після того, як одержав відмову у наданні кадастрового номеру не земельну ділянку у зв"язку з накладенням суміжних земельних ділянок. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про існування спору з ОСОБА_3, до пред"явлення останнім позову у 2013 році, не були обізнані, зі змістом осопрюваних державних актів та рішення виконкому Кіровської селищної ради ознайомлені не були, а Публічна кадастрова карта України доступна для населення на офіційному веб-сайті Держземагентства з 01.01.2013 року. Отже, про порушення свого права ОСОБА_4 та ОСОБА_6 могли дізнатись не раніше 01.01.2013 року, тому трирічний строк позовної давності кожним з вказаних позивачів не порушено.

Колегія звертає увагу, що згідно змісту апеляційної скарги, рішення місцевого суду в частині залишених без задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції розглядає справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_3, земельна ділянка АДРЕСА_1 та анулювання кадастрового номеру НОМЕР_2, присвоєного земельній ділянці площею 0,150 га за адресою по АДРЕСА_3, земельна ділянка АДРЕСА_1 - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді