Справа № 1006/3906/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, обгрунтовуючи її тим, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 75385,72 доларів США та судові витрати в сумі 3219 грн.

30 жовтня 2018 року вона (заявниця) отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 жовтня 2018 року, винесену приватним виконавцем ОСОБА_3 на виконання вказаного рішення суду.

Вважала дії приватного виконавця щодо винесення даної постанови та саму постанову про відкриття виконавчого провадження незаконними, оскільки строк предявлення виконавчого листа до виконання на час винесення цієї постанови сплив.

Тому просила визнати такі дії приватного виконавця ОСОБА_3 неправомірними та скасувати зазначену постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримала, викладене в ній підтвердила.

Стягувач ПАТ «Дельта Банк» свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Приватний виконавець ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в своєму відзиві на скаргу вважав свої дії правомірними, а скаргу безпідставною та просив у задоволенні її відмовити.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали виконавчих проваджень № 449/1 та № 346/3, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 грудня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 75385,72 доларів США та судові витрати в сумі 3219 грн. (а.с.80).

30 липня 2013 року Бородянським районним судом на виконання даного рішення було видано виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_1 вказаних сум заборгованості (а.с.24-25).

Ухвалою Бородянського районного суду від 14 лютого 2017 року здійснено заміну стягувача у вказаному виконавчому провадженні ПАТ «Кпедитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.86).

На підставі заяви ПАТ «Дельта Банк» від 17 жовтня 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 в цей же день 17 жовтня 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 зазначених сум боргу (а.с.45-46,54-55).

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування своєї скарги заявниця посилається на те, що оскаржувана постанова винесена на підставі виконавчого листа, строк пред'явлення якого до виконання сплив.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним по справі доказам.

За змістом положень частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)») виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого документа, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого документа).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відміток на самому виконавчому листі щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, матеріалів виконавчих проваджень, даний виконавчий лист повертався виконавчою службою стягувачу 18 червня 2014 року, 16 грудня 2014 року, 20 квітня 2015 року та останній раз за постановою головного державного виконавця Дихніч В.І. від 30 червня 2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.47-48,76,78), внаслідок чого строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання було перервано і він мав бути поданий до виконання до 30 червня 2017 року.

Однак, 4 жовтня 2016 року набув чинності ЗУ від 2 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження», згідно ч.1 ст.12 якого виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років та згідно п.5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, так як на час набрання чинності ЗУ від 2 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» 4 жовтня 2016 року строк пред'явлення до виконання виконавчого листа на стягнення з ОСОБА_1 суми боргу не сплив, то строк пред'явлення його до виконання вже становить три роки, тобто, до 30 червня 2019 року.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження винесено відповідно до вимог діючого законодавства, підстав для її скасування не вбачається, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.258, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяОСОБА_5