ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2515/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"22" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лаптєвої Ю.М.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 до Дарницького районного суду м.Києва із позовом звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивовано тим, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1

В квартирі зі згоди позивачки поселився її чоловік. На початку 2016 року відповідач виїхав з квартири, забрав свої речі. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києві від 08.11.2016.

Зазначає, що з початку 2016 року по даний час відповідач ОСОБА_4 постійно не проживає в квартирі позивача, має іншу сім'ю та постійне місце проживання, плату за комунальні послуги не вносить, позивач не має можливості оформити субсидію в зв'язку з реєстрацію відповідача в квартирі, реєстрація Відповідача в квартирі перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні майном.

Посилаючись на те, що добровільно знятись із реєстрації у квартирі відповідач відмовляється, без поважних причин понад 1 рік не проживає квартирі, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надав, у зв'язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся осіб та постановити заочне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2002 (а.с.16).

Відповідно рішення Дарницького районного суду м.Києві від 08.11.2016 шлюб укладений 06.10.2007 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2) розірвано. (а.с.18,19)

В належній позивачу на праві власності квартирі, зареєстрований відповідач ОСОБА_4, про що свідчить відмітка в паспорті відповідача та відомості електронного реєстру територіальної громади м.Києва (а.с.22,23, 58),

Відповідач ОСОБА_4 в квартирі не проживає з 2016 року без поважних причин, особистих речей та іншого майна в квартирі не утримує, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 даними в судовому засіданні.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз положень глави 403, 405 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов'язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився в квартиру і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до положень, викладених в ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом установлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 і надала право відповідачу користуватись нею. Відповідач зареєстрований в квартирі, як член сім'ї позивача та понад один рік не проживає без поважних причин в квартирі, спільним побутом із позивачем не пов'язаний. Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу співвласників цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Оскільки відповідач залишається бути зареєстрованим в квартирі, позивач в позбавлена повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися зазначеним вище житлом, чим обмежуються її права, як власника даного об'єкта нерухомості, тому суд задля захисту її майнових прав, забезпечення в повній мірі їх реалізації вважає за необхідне вимоги ОСОБА_2 задовольнити та визнати до ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Позивачем відповідно до квитанції сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.2), тому дана сума підлягає до стягнення на користь позивача, в рахунок повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК , суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити .

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Заставенко М.О.