Справа №265/1257/19
Провадження №2/265/819/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, третя особа: Четверта Маріупольська державна нотаріальна контора,

за участю:

позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2019 року позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більш п`ти років до часу відкриття спадщини, з травня 2010 року по 08 вересня 2018 року. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з травня 2010 року вона проживала однією сім`єю та вела сумісне господарство в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , інвалідом 2 групи, по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона повністю займалася похованням та отримала свідоцтво про смерть. ОСОБА_7 з 01 грудня 1993 року знаходився на 2-ій групі інвалідності та був непрацездатний у зв`язку з насілдками тяжкої ЧМТ, оскольчатим переломом лівої гомілки та ішемічного інсульту, у зв`язку з чим постійно потребував строннього догляду. Вона доглядала за ним останні 8 років його життя. Після його смерті вона у встановлений законом 6-місячний термін подала заяву про прийняття спадщини, проте у лютому 2010 року державним нотаріусом Одерій Г.В. було повідомлено їй про те, що ОСОБА_2 також подано заяву про прийняття спадщини за заповітом.

19 березня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, відпвоідано до якого зазначене наступне. Позовні вимоги ОСОБА_3 він не визнає, оскільки тільки у випадку порушення, невизнання чи оспорювання прав та законних інтересів особа має право на судовий захист. Встановлення позивачкою факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не потягне за особою юридичних наслідків, тому як він є спадкоємцем за заповітом, а тому, навіто у випадку визнання позивачки спадкоємцем четвертої черги за законом, вона не має права на отримання спадщини. Таким чином встнаорвлення позивачкою даного факту не породжує юридичних наслідків. Просив відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог.

04 березня 2019 року від позивачки надійшли заяви про витребування доказів у вигляді спадкової справи після смерті ОСОБА_7 та забезпечення позову шляхом накладення заборони щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

26 березня 2019 року від завідувача Четвертої Маріуполсьької державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи без представника нотаріальної контори.

10 квітня 2019 року від відповідача ОСОБА_8 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення заборони щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

16 травня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 подане клопотання про витребування доказів з «Київстар» JSC - 03113.

Ухвалою суду від 06 березня 2019 року накладено заборону на видачу свідоцтва на право на спадщину після смерті ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року відкрите провадження у спарві та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 06 березня 2019 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті в загальному провадженні. Крім того, витребувано з Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7

Позивачка та її представник адвокат Кривич О.В., діючий на підставі договору про надання правової допомоги, підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Окрім того, позивачка вказувала, що встановлення даного факту їй необхідно для прийняття спадщини, як спадкоємця за законом четвертої черги. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Мацегора К.Ф., діюча на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, заперечували проти задоволення позовних вимог та підтримали доводи, викладені у відзиві. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , про що 10 вересня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голвоного територіального управління юстиції у Донецькій області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Похованням ОСОБА_7 займалася позивачка по справі ОСОБА_1 , про що свідчать надані нею накладні та договір-замовлення на організацію та проведення поховання, оформлені на її ім`я (а.с.а.с. 5,6).

З актів, складених 11 лютого 2019 року та 14 лютого 2019 року головою-секретарем КСН «Азовець», вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів сусідів, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з травня 2010 року по вересень 2018 року проживали сумісно цивільним шлюбом як чоловік та дружина, вели сумісне господарство (а.с. 7,8).

За даними, наданими 11 лютого 2019 року комунальним дошкільним навчальним закладом «Ясла-садок № 164 «Капітошка» Маріупольської міської ради Донецької області», в період з червня 2012 року по червень 2015 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала яслі-сад № 164 « ОСОБА_11 ». Зі слів вихователя дитини, внаслідок того, що мати ОСОБА_10 працювала у першу зміну на комбінаті ім.. Ілліча, дитину приводили та забирали із садочка бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_7 . Також вони приймали участь у культурно-масових заходах групи, відвідували батьківські збори (зворот а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки за вказаною адресою, площею 0,0526 га (зворот а.с. 10, а.с. 11).

Як вбачається зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , позивачка ОСОБА_1 , вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом, 25 вересня 2018 року звернулася до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (зворот а.с. 89).

Також із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори 20 литсопада 2018 року звернувся ОСОБА_2 - відповідач по справі, на ім`я якого померлим ОСОБА_7 25 березня 2014 року складено заповіт за все належне йому майно (а.с.а.с. 96, 99).

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 надали пояснення по суті справи, підтвердили обставини викладені позивачкою в її позовній заяві, пояснили, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом як чоловік і дружина з 2010 року до дня смерті останнього. Вони вели спільний бюджет, разом працювали в городі, робили ремонт в будинку: перенесли в будинок кухню, ванну кімнату та туалет, замінили дерев`яні вікна на пластикові, у 2016 році замінили котел, разом придбали двоспальне ліжко, пральну машинку. Також придбали нові батареї, але не встигли їх поміняти. Померлий ОСОБА_7 відносився до онучки позивачки, як до своєї рідної, бажав залишити будинок своїй цивільній дружині та її онучці. Після інсульту ОСОБА_1 доглядала за ним, допомагала йому пересуватися. Також вона допомагла йому після виходу із лікарні у 2013 році, коли він попав туди в реанімацію із язвою. ОСОБА_1 він називав своєю дружиною, а її онучку - своєю онукою.

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, пояснив суду, що з померлим ОСОБА_7 він був знайомий з 2007 року, знимав в нього гараж. Приблизно з 2008 року в нього стала проживати жінка ОСОБА_18 , вони одружилися та жили до 2010 року, потім ОСОБА_18 померла. З 2012 року при зустрічах з ним він говорив, що з боку ОСОБА_19 на нього здійснюється тиск, у 2010 році ОСОБА_1 допомогла йому грошима розібратися з проблемами, пов`язаними з будинком, і після цього почала цим поприкати.У 2014 році вони пішли до нотаріуса і ОСОБА_7 склав на нього заповіт. Це був їх секрет, ОСОБА_20 просив про це нікому не розповідати. Потім він виїхав до Києва, з ОСОБА_20 вони спілкувалися за телефоном, той повідомляв, що в нього все гаразд, жив він один, іноді брав до себе квартирантів.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Якщо за час життя, спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, спадкування його всіх прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ст. 3 СК). Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ст.1264 ЦК захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім`єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу. Цей строк встановлюється в п`ять років, тобто, досить тривалий час, за який сторони ведуть спільне господарство, надають допомогу один одному.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно вимог ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як пояснили у судовому засіданні позивачка та її представник, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, має для позивачки важливе юридичне значення, а саме для можливості оспорювання заповіту та оформлення спадщини за законом.

Враховуючи викладене та проаналізувавши обставини справи і наявні у справі докази, суд вважає, що позивачкою було доведено належними та допустимими доказами факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з травня 2010 року по день його смерті, тому її позовні вимоги про встановлення вказаного факту підлягають задоволенню. Встановлення даного факту тягне за собою юридичні наслідки у вигляді надання позивачці можливості оспорювання заповіту та оформлення спадкових прав. При цьому суд не бере до уваги показання відповідача ОСОБА_2 , допитаного в якості свідка, тому як вони суперечать показанням решти свідків та письмовим доказам по справі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позовній заяві позивачка не просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, сплачений при зверненні до суду, та зазначала про це під час розгляду справи, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, третя особа: Четверта Маріупольська державна нотаріальна контора, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2010 року по 08 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа - Четверта Маірупольська державна нотаріальна контора, , юридична адреса: місто Маіруполь вулиця Лепорського 13.

Суддя І.Г. Мельник