ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року

м.Суми

Справа №591/3697/17

Номер провадження 22-ц/816/1814/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2019 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у 14.07.2017 року, ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість в розмірі 521000,77 грн та судові витрати в розмірі 7815,01 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання не відновлюваної кредитної лінії №750/4-4113, відповідно до умов якого останньому було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25000 доларів США, з поверненням кредиту відповідно до графіку погашення заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №750/17/10-12 від 17.05.2010 року. Відповідач ОСОБА_1 належним чином кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 521000,77 грн, з яких: 250921,88 - заборгованість за кредитом, 233020,80 грн - відсотки, 8914,28 грн - інфляційні витрати за кредитом, 28143,81 грн - інфляційні витрати за відсотками.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 24.01.2019 року про виправлення описки, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в солідарному порядку суму боргу по кредитному договору 10.08.2006 року у розмірі 521 000,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в дольовому порядку 7815,01 грн судового збору, тобто по 3907,51 грн з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_2 , останній подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову до нього.

Доводи скарги мотивує тим, що договором поруки не визначено строку, після якого порука припиняється, тому банк повинен був протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання - 24.05.2013 року (день здійснення останнього платежу), пред`явити вимогу до поручителя. Крім того, 23.10.2015 року банком було подано до суду позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, яку було задоволено. Вказує, що ним до місцевого суду було подано заяву про застосування строків давності.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами справи не направлено.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник банку та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, але про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення в оскарженій частині, суд першої інстанції виходив з того, що кредитне зобов`язання було забезпечене порукою, тому ОСОБА_2 , як поручитель, несе солідарний обов`язок з боржником з погашення кредитної заборгованості.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 10.08.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №750/4-4113, за умовами якої банком було надано кредит в розмірі 25000 доларів США шляхом надання траншів на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (т. 1 а.с. 6-7).

Відповідно до п 1.1.2 договору погашення траншів кредиту здійснюється наступним порядком: до 10 числа кожного місяця, починаючи з грудня 2006 року рівними частинами по 141 доларів США, а в останній місяць до 09.08.2021 року - 184 доларів США, з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 09.08.2021 року.

Додатковою угодою № 1 від 26.03.2007 року до вказаного договору було внесено зміни, зокрема, до п. 1.1.2 договору, а саме: погашення траншів кредиту здійснюється наступним порядком: до 10 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2007 року рівними частинами по 185 доларів США, а в останній місяць до 09.08.2021 року - 180 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 09.08.2012 року (т. 1 а.с. 8).

Додатковою угодою № 2 від 15.04.2009 року до кредитного договору було погоджено графік погашення заборгованості, починаючи з квітня 2009 року (т. 1 а.с. 9).

Додатковою угодою № 3 від 17.05.2010 року до кредитного договору погоджено новий графік погашення заборгованості та встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 09.08.2026 року (т. 1 а.с. 10).

Додатковою угодою № 4 від 05.01.2012 року до кредитного договору внесено зміни, зокрема, визначено новий порядок надання траншів, графік погашення заборгованості, встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 09.08.2026 року (т. 1 а.с. 11-16).

Додатковою угодою № 5 від 05.01.2012 року внесено зміни в кредитний договір, зокрема, змінено валюту кредитування та переведено валюту кредитування долари США у гривню, визначено порядок погашення заборгованості в сумі 251328,05 грн починаючи з 10.01.2012 року, кінцевий термін повернення кредиту до 09.08.2026 року (т. 1 а.с. 20-21).

Таким чином, умовами кредитного договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, термін повернення кредиту до 09.08.2026 року.

17.05.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №750/17/10-12, за яким останній зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливих штрафних санкцій у порядку встановленого договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №750/4-4113 від 10.08.2006 року (т. 1 а.с. 24 25).

Пунктом 6.1 цього договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його укладання та нотаріального посвідчення та діє до виконання у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором і цим договором.

20.06.2017 року банком на адресу позичальника та поручителя було направлено письмові вимоги про погашення кредитної заборгованості у строк до 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту її отримання (а.с. 34-36).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 20.06.2017 року складає: 600 592,67 грн, з яких: 250921,88 грн - тіло кредиту, 233020,80 грн - відсотки, 19133,68 - пеня по тілу кредиту, 60458,22 грн - пеня по відсоткам, 8914,28 грн - інфляційні витрати за тілом, 28143,81 грн - інфляційні витрати за відсотками (т. 1 а.с. 37-39).

Згідно наданої ПАТ «Укрсоцбанк» довідки від 20.06.2017 року №10.1-87/11628 за вказаним кредитним договором від 10.08.2006 року №750/4-4113 за період з 05.01.2012 року по 19.06.2017 року позичальником ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості 27100,51 грн, при цьому останній платіж було здійснено 24.05.2013 року (т. 1 а.с. 40).

Також встановлено, що 23.10.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_1 , майнового поручителя ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та результатами розгляду якої в цивільній справі № 591/7668/15-ц рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.10.2018 року було звернуло стягнення на предмет іпотеки (квартиру) в рахунок дострокового погашення заборгованості ОСОБА_1 за договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №750/4-4113 від 10.08.2010 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Договором поруки, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до виконання у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Таким чином, у зв`язку з тим, що банк 23.10.2015 року звернуся до позичальника ОСОБА_1 про дострокове погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, шляхом пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, й починаючи з цієї дати у банка виникло право протягом шести місяців звернутися до суду з відповідним позовом до поручителя. Із позовом про стягнення заборгованості до боржника та поручителя банк звернувся 14.07.2017 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати, був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Оскільки з позовом до поручителя ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся лише 14.07.2017 року, вимогу про дострокове погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, шляхом пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, було заявлено у жовтні 2015 року, то у зв`язку з пропуском шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 та стягнення з нього судового збору в дольовому порядку на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову цих вимог позову, а частині вирішення питання судових витрат - зміні, шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення у такій редакції - «Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р НОМЕР_2, ЄДРПОУ 0039019) витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 7815 грн 01 коп.».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню 11 722,52 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2019 року в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 та стягнення судового збору в дольовому порядку з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 521000 грн 77 коп. у солідарному порядку за кредитним договором від 10.08.2006 року на підставі договору поруки від 17.05.2010 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 11 722,52 грн.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити і викласти абзац третій резолютивної частини рішення у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р НОМЕР_2, ЄДРПОУ 0039019) витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 7815 грн 01 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко