ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/807/1585/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2016 року позов ПАТ «Дельта-Банк» був задоволений: стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 111 142,93 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

27.04.2015 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2016 року заява відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення була залишена без задоволення. Заявнику було роз'яснено про можливість оскарження заочного рішення в загальному порядку.

ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу на зазначене заочне рішення суду.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була задоволена частковою. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» боргу по кредитному договору у розмірі 111 142 грн. 93 коп. та судових витрат було скасоване. В цій частині ухвалене нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось.

30.10.2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення від 30.03.2015 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року заяву задоволено. Заочне рішення від 30.03.2015 року за позовом ПАТ «Дельта - Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В ході розгляду справи 13 березня 2017р. представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 було подано письмову заяву про закриття провадження у справі за позовом банку до відповідача ОСОБА_4, оскільки заочне рішення в цій частині відносно нього набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку ( Т. 4 а.с. 32).

Інші відповідачі відповідного клопотання не заявляли.

В судовому засіданні 29 січня 2019р. представник іншого відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_8 підтримала клопотання про закриття провадження у справі та заявила усне клопотання про закриття провадження у справі не тільки відносно ОСОБА_4, а в цілому.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року закрито провадження у цій цивільній справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ПАТ «Дельта Банк» у особі представника Єрьоміної Є.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що заочне рішення суду від 30.03.2015р. було скасоване, тому в справі відсутнє остаточне рішення, яким би був розглянутий по суті спір між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5

Отже, за відсутності рішення суду, що набуло законної сили, ухваленого за результатами розгляду позовних вимог АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, а також за відсутності інших передбачених положеннями ст. 255 ЦПК України підстав, винесена Ленінським районним судом м. Запоріжжя 29.01.2019р. ухвала про закриття провадження по справі є незаконною і необґрунтованою.

Внаслідок безпідставного закриття провадження по справі порушуються права АТ «Дельта Банк», оскільки заявлені ще у 2014 році вимоги до ОСОБА_3, ОСОБА_5 залишаються невирішеними, при цьому АТ «Дельта Банк» позбавляється права повторного звернення до суду із аналогічними вимогами у відповідності до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта в особі адвоката ОСОБА_7, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що провадження по даній справі підлягає закриттю, оскільки вже існує рішення між тими самими сторонами про той самий предмет спору, яке набрало законної сили.

Таким рішенням суд першої інстанції вважав рішення апеляційного суду від 07 жовтня 2015р. При цьому, суд вказував, що апеляційним судом заочне рішення суду першої інстанції переглянуто саме в частині вирішення позову банку до відповідача ОСОБА_4, але, на думку суду, сама наявність цього рішення апеляційного суду робить неможливим подальший розгляд цієї справи взагалі, тобто відносно всіх відповідачів.

Між тим, колегія вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими.

Так, судом в мотивувальній частині ухвали зазначено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була задоволена частково. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» боргу по кредитному договору у розмірі 111 142 грн. 93 коп. та судових витрат було скасоване. В цій частині ухвалене нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось.

Отже, апеляційним судом здійснено перегляд заочного рішення в частині вимог банку до ОСОБА_4, в решті заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015р. взагалі не переглядалась, та в мотивувальній частині рішення апеляційного суду з цього приводу зазначалось, що кожен з решти відповідачів може самостійно, дотримавшись процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції, оскаржити його в апеляційному порядку.

Таким чином, вказане заочне рішення зберегло свою законну силу лише в частині вирішення спору між банком та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а щодо ОСОБА_4 воно втратило свою силу, оскільки для нього спір вирішено саме рішенням апеляційного суду, яке є чинним, тому у суду не було підстав для скасування заочного рішення щодо спору з ОСОБА_3

Скасування вже скасованого апеляційним судом заочного рішення відносно ОСОБА_3 не створює правових підстав для нового розгляду позову банку до цього відповідача, але формально призюмується, що він має продовжувати приймати участь у розгляді цієї справи, тому колегія погоджується з судом в частині необхідності закриття провадження у цій справі відносно вимог банку до ОСОБА_4

Проте, щодо спору банку з рештою відповідачів суд необґрунтовано закрив провадження у справі, оскільки скасуванням заочного рішення за заявою ОСОБА_5, яке не набрало законної сили, не будучи переглянутим в цій частині апеляційним судом, суд повернув справу фактично на стадію нового судового розгляду, коли відсутнє будь-яке рішення суду щодо спору між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5

Тому подальші висновки суду щодо неможливості розгляду справи, оскільки вона вирішена апеляційним судом в цій частині, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах процесуального закону.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія визнає апеляційну скаргу банку частково обгрунтованою, тому у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала в частині закриття провадження у справі відносно спору банку з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у особі представника Єрьоміної Єлизавети Володимирівни задовольнити частково.

УхвалуЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 рокуу цій справі скасувати в частині закриття провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в незмінній частині з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 квітня 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.