Справа № 331/2346/18
Провадження № 2/333/964/19
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Здановської К.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Трібусяна О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої Марії Михайлівни по цивільній справі №331/2346/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. перебуває цивільна справа № 331/2346/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до КС «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним, в якій позивач просить: застосувати наслідки нікчемного недійсності нікчемного правочину - договору кредитної лінії № 203 від 27 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та КС «Запоріжжя», а саме стягнути з КС «Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 . 7, 512 грн. та визнати недійсним договір іпотеки № 2903 від 27 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та КС «Запоріжжя».

22 травня 2019 року позивачем ОСОБА_1 до канцелярії суду була надано заяву про відвід судді Дмитрієвої М.М., яка була підтримана нею у підготовчому засіданні.

В обґрунтування заяви вказано, що суддя Дмитрієва М.М. розглядала цивільні справи №2-4790/11 та 333/6612/13 щодо виселення ОСОБА_1 з будинку та стягнення з неї заборгованості на корить КС «Запоріжжя» по підробленій додатковій угоді № 1 від 27 серпня 2007 року до Договору кредитної лінії № 203 від 27 серпня 2007 року.

Під час розгляду вказаних справ суддею Дмитрієвою М.М. було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення експертиз підпису додатків до додаткової угоди № 1 від 27 серпня 2007 року по договору № 203 від 27 серпня 2007 року, через що при прийняття рішення у справі, які на теперішній час перебуває на розгляді, додержання об`єктивного критерію неупередженості судді є очевидно неможливим.

Оскільки суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві довіру, враховуючи, що у позивача ОСОБА_1 склалося враження про упередженість та необ`єктивність судді Дмитрієвої М.М., що призведе у подальшому до негативних наслідків, з метою усунення сумнівів у реалізації права на справедливий судовий розгляд та законність судового рішення, позивав заявляє відвід судді Дмитрієвій М.М.

Крім того, позивач ОСОБА_1 у підготовчому засідання пояснила, що додаткові угоди до договору № 203 від 27 серпня 2007 року які є предметом розгляду у цій справі, раніше досліджувалися у справах, які розглядала суддя Дмитрієва М.М. та по яким останньою постановлені рішення.

Представник відповідача Трібусян О.В. проти задоволення заяви про відвід заперечував, вказав, що вона є необґрунтованою.

Вислухавши клопотання позивача та думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17 листопада 2010 року, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» визначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати відвід.

У рішенні «Гаусшильдта (Hauschildt Case)» вказано, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

У зв`язку із наведеним, з метою уникненню сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду та вирішення справи у сторін, не порушення довіри до суду, суд вважає, що заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої Марії Михайлівни по цивільній справі № 331/2346/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Запоріжжя» про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання правочину недійсним - задовольнити.

Передати справу для її подальшого розподілу відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення не неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текс ухвали суду складено 27 травня 2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва