Справа № 302/640/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Кожух О. А.

з участю секретаря Балаж Н. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області на рішення Міжгірського районного суду від 30 серпня 2018 року, ухвалене суддею Гайдур А. Ю., по справі за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району до ОСОБА_1, третя особа - ДП «Верхньогірське лісове господарство», про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року Хустська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району пред'явила позов до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу внаслідок злочину.

Свої вимоги прокуратура мотивувала тим, що в середині вересня 2017 року, біля 10 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в кварталі № 102, що розташований в с. Репинне-Діл Міжгірського району Закарпатської області та входить до складу ДП «Верхньогірського ЛГ», з метою вчинення незаконної рубки деревини породи «ялина», використовуючи бензопилу марки «Штіль 361», умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку скоїв самовільну порубку сироростучої деревини породи «ялина» в загальній кількості шість дерев, загальною кубомасою 5,45 м.куб., та сироростучої деревини породи «бук» в загальній кількості п'ять дерев, загальною кубомасою, 2,01 м.куб., чим своїми умисними діями заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 61 875, 23 грн.

Вироком Міжгірського районного суду від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 5100 грн.

28 січня 2018 року вирок Міжгірського районного суду набрав законної сили. Цим вироком також встановлено, що сума шкоди, заподіяної ОСОБА_1 навколишньому природньому середовищу внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, склала 61 875, 23 грн. Однак, в добровільному порядку ця шкода відповідачем не відшкодована.

У зв'язку з цим позивач просив в судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району 61 875, 23 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Міжгірського районного суду від 30 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району 8500 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення (а.с.29).

На це рішення прокуратура Закарпатської області подала апеляційну скаргу, у якій стверджується, що місцевий суд не навів доказів, якими мотивував своє рішення, та не зазначив норму права, на підставі якої позов задовольнив частково. Тому апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі (а.с.31-35).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник прокуратури Закарпатської області Лемак Р. В. скаргу підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, від отримання судової повістки відмовився, про що свідчить наявне у справі письмове повідомлення. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 вчинив самовільну рубку дерев породи «ялина», чим спричинив шкоду навколишньому природньому середовищу в розмірі 61 875, 23 грн. Однак, суд зменшив розмір відшкодування шкоди до 8500 грн. мотивувавши це тим, що відповідач є особою похилого віку, живе на пенсію, а дерева зрубав для власних потреб, а не з метою наживи. При цьому місцевий суд не зазначив норми матеріального права, якою він керувався.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. В даному випадку шкоду завдано саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому місцевий суд не вправі був зменшувати розмір відшкодування шкоди всупереч наведеної вище імперативної норми закону. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Крім того, достатніх доказів важкого матеріального становища сторони, в матеріалах справи немає. В акті обстеження матеріально-побутових умов зазначено, що відповідач є пенсіонер, однак розмір цієї пенсії не вказано.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статті 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів (ч. 2 ст. 68 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища»).

У відповідності до статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ст. 107 Лісового кодексу України).

З матеріалів справи слідує, що в середині вересня 2017 року, біля 10 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в кварталі № 102, що розташований в с. Репинне-Діл Міжгірського району Закарпатської області та входить до складу ДП «Верхньогірського ЛГ», з метою вчинення незаконної рубки деревини породи «ялина», використовуючи бензопилу марки «Штіль 361», умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку скоїв самовільну порубку сироростучої деревини породи «ялина» в загальній кількості шість дерев, загальною кубомасою 5,45 м.куб., та сироростучої деревини породи «бук» в загальній кількості п'ять дерев, загальною кубомасою, 2,01 м.куб., чим своїми умисними діями заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 61 875, 23 грн.

Вироком Міжгірського районного суду від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 5100 грн.

28 січня 2018 року вирок Міжгірського районного суду набрав законної сили. Цим вироком також встановлено, що сума шкоди, заподіяної ОСОБА_1 навколишньому природньому середовищу внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, склала 61 875, 23 грн.

Ця шкода підлягає компенсації відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі. Отже, рішення суду першої інстанції в частині розміру шкоди слід змінити, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області 61 875, 23 грн. шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області - задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду від 30 серпня 2018 року змінити в частині розміру завданої шкоди. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Репинської сільської ради Міжгірського району 61 875, 23 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення. В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: