Справа № 758/9994/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засіданні Мариненко Я.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гнатюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дитини даних про батька, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_2 та внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Сполучених Штатів Америки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 та його покійна матір ОСОБА_4 з 1987 року мали стосунки та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 р. народився позивач ОСОБА_1 , однак, після його народження, батьки припинили спільно проживати. Матір позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. зареєструвала народження дитини у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України). Після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивача разом із ОСОБА_2 звернулись до Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання визнання батьківства та внесення змін. Однак, їм було надана письмова відповідь про те, що для внесення змін в актовий запис необхідно звернутись до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки підставою для внесення змін в актовий запис у випадку відсутності заяви одного із батьків, якщо вони не перебувають у шлюбі, є рішення суду. Таким чином, у зв`язку із неможливістю в позасудовому порядку внести зміни в актовий запис про народження позивача в частині відомостей про батька, позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в ньому та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гнатюк Т.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та зазначила в своїх поясненнях, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог та обставин викладених в позові. Повідомила, що дійсно відповідач ОСОБА_2 з 1988 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 , реєстрацію народження якого ОСОБА_4 здійснила у відділі реєстрації актів цивільного стану самостійно відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України). Проте, відповідач ОСОБА_2 підтримував із позивачем відносини, як батько та син, матеріально допомагав йому та постійно цікавився його життям. Час від часу піднімали питання про визнання батьківства відповідачем та внесення змін в актовий запис про народження сина ОСОБА_7 , але враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 постійно проживав за кордоном, а в подальшому й отримав громадянство, вирішення цього питання постійно відкладалось. В травні 2018 року відповідач ОСОБА_2 разом із позивачем звернулись до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану, за місцем реєстрації позивача, з питання про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження позивача в частині відомостей про батька, однак їм було надане письмове роз`яснення про те, що для внесення змін в актовий запис необхідно звернутись до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки підставою для внесення змін в актовий запис в даному випадку є рішення суду. Після чого, відповідач ОСОБА_2 та позивач на підтвердження батьківства для подальшого використання результатів аналізу в суді, здали аналізи для проведення ДНК, яким підтвердження батьківство відповідача. Додала, що на початку 90-х років відповідач виїхав до США на постійне місце проживання, на теперішній час є громадянином США, та немає вже РНОКПП в Україні.

Представник відповідача-2 - Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, подав заяву, в який просив розглянути справу за його відсутності та при ухваленні рішення врахувати положення Сімейного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 15.06.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві складено актовий запис про народження №237.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, матір`ю дитини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі; відомості про батька записані відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що був чинним на час складення актового запису, - зі слів матері.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, що є чинним на час звернення позивача до суду, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пунктах 1-3 дав судам роз`яснення про застосування цих кодексів:

«Звернути увагу судів на те, що за загальним правилам дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України (№ 254к/96-ВР) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СКзастосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК.

При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України нормі законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюбта сім'ю України, які зберігаються чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини».

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами.

Відповідно до Закону про затвердження Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю від 27 червня 1968 року, з 01 жовтня 1968 року введено в дію вказані основи законодавства про шлюб та сім`ю та в ст. 16 цього Закону зазначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають в шлюбі між собою, може бути встановлено за спільною заявою матері та батька в державних органах запису актів громадянського стану. При відсутності спільної заяви може бути встановлено в судовому порядку за заявою, зокрема, дитини по досягненню повноліття.

Відповідно до частин другої та третьої статті 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, який діяв з 01 січня 1970 року до набрання чинності Сімейним кодексом України, а саме до 01 січня 2004 року, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За пунктом 6 Указу Президії Верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 року правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року.

Згідно ч. 2 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно свідоцтва про народження, матір`ю позивача ОСОБА_1 зазначено - ОСОБА_4 Батьком дитини записано - ОСОБА_8 за заявою матері, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України).

Як зазначив позивач в судовому засіданні, його матір в 1987 році проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, та від даних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 р. він народився.

Дана обставина була визнана в судовому засіданні представником відповідача.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що відділом реєстрації смерті у м. Києві складено відповідний актовий запис № 20229 від 16.11.2012.

Відповідно до результату аналізу ДНК, який проведений 30.05.2018 р. лабораторією DNA Diagnostics Center, вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складає величину не менш ніж 99,999999%.

За таких обставин, суд приходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання батьком ОСОБА_2

Визнання позову відповідачем-1 не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Позивач, також, просив внести зміни в актовий запис № 237 від 15червня 1989 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Києва, громадянина України, а саме, внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Сполучених Штатів Америки.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з абзацом 9 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отже, позовні вимоги в частині внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_1 , підлягають задоволенню: внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, а саме, вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Сполучених Штатів Америки.

На підставі викладеного, ст.53 КпШС України, ст.ст. 128, 134 СК України, керуючись п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Сполучених Штатів Америки, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 15 червня 1989 року був складений актовий запис про народження № 237.

Внести зміни до актового запису № 237 від 15.06.1989 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Києва, громадянина України, вказавши в графі «батько» - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Сполучених Штатів Америки.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова