Провадження №2/592/391/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи Служба у справах дітей Сумської міської ради, Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді,

з участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 позивачка звернувся з позовом і просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 2013 року у її сім'ї проживає ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повністю перебуває на утриманні та вихованні. Мати дитини, відповідачка по справі, не виконує своїх батьківських обов'язків. З того часу відповідачка не брала участі у вихованні дитини, не утримує, не піклувалася про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Кошти на утримання дитини майже не давала. Вона постійно змінює місце проживання, схильна до вживання алкоголю, вчиняла злочин. Бесіди щодо необхідності належним чином ставитися до своїх батьківських обов'язків не надали позитивних результатів. Відповідачка має, ще одну дитину яка також з нею не проживає.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали. Позивачка доповнила, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_8, батьком відповідачки. З 2013 року дитина повністю проживає під опікою її сім'ї та не бажає спілкуватися з матір'ю. Відповідачка залишала дитину без догляду. Позивачка сама влаштувала дитину у школу за місцем проживання, вдома влаштувала умови для її проживання, виховання, навчання та розвитку. Відповідачка не надавала допомоги по утриманню дитини при хворобах та навчанні у школі. За час судового розгляду відповідачка лише тричі відвідала дитину 16.02.2019, 02.03.2019, 17.03.2019. Окремо позивачка зазначила, що є певні труднощі в утриманні дитини, адже дитина не має законного представника, а інтереси дитини слід представляти в закладах освіти, охорони здоров'я тощо.

Відповідачка позов не визнала повністю. Втім визнала, що з 2013 року син проживає у сім'ї позивачки. Дитину віддала у сім'ю батька, оскільки були тяжкі сімейні обставини, не могла забезпечити умови утримання дитини. З 2016 року стала їздити за кордон. У 2016-2017 роках, коли перебувала закордоном, передавала дітям речі і гроші. Визнала, що у 2015 році був факт коли залишила дитину без догляду. Коли син пішов у школу не могла забезпечити утримання дитини в належних умовах. За час навчання дитини у школі з вчителями дитини жодного разу не спілкувалася. Зазначила, що кошти надавала на утримання дитини але їх було недостатньо. На питання суду про схильності дитини, улюблені страви чітких пояснень не дала.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради підтримала позов. Також зазначила, що вжиті до відповідачки заходи для нормалізації її поведінки та виконання батьківських обов'язків щодо дитини не дали позитивних результатів. Згідно висновку від 15.04.2019 №27.1-26/2813 відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дитини.

Представник Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді підтримала позов. Окремо представник пояснив, що до центру з 2015 року дитина попала на облік. З лікувального закладу надійшло повідомлення, що дитина надійшла на лікування без законного представника. Відповідачка, як мати не спілкується та не виховує дитину належним чином, не приділяє достатнього часу. Була проведена діагностика емоційної прив'язаності дитини. В результаті діагностики встановлено, що дитина прив'язана до дідуся і позивачки. У сім'ї позивачки дитина почуває себе комфортно і захищено. В цілому також пояснила, що до відповідачки вживалися заходи для нормалізації її поведінки та належного виконання обов'язків щодо дитини, втім заходи не дали позитивних результатів.

Неповнолітній ОСОБА_7 пояснив, що проживає з дідом та бабусею. За місцем проживання відвідує школу, у нього багато друзів з якими спілкується та грає. Його доглядає бабуся(позивачка) та дід. Останній допомагає йому по навчанню. Матір живе окремо та спілкується з ним рідко. Вона не приходить на дні народження. Боїться матір оскільки вона його била коли той був маленький. У його присутності матір б'є меншого брата. Коли приїжджає до матері у гості то вона дає телефон грати і з ним не займається і не спілкується. Суду пояснив, що дуже любить борщ з майонезом, піцу та торт з яблуком, полюбляє їздити на велосипеді та грати у комп'ютерну гру «Кол оф дюті».

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина з 2013 року постійно проживає разом у сім'ї діда ОСОБА_9 та ОСОБА_1 у АДРЕСА_3. За місцем проживання дитина навчається у КУ «Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів №5». У сім'ї позивачки дитина повністю доглянута, забезпечена умовами для фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя.

З того часу відповідачка ухилялася і ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Вона також не надає належної допомоги на утримання дитини.

Також встановлено, що з 2015 року відповідачка і дитина попадали в поле зору Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 01.10.2018 центром складений акт оцінки потреб дитини та сім'ї, за висновком якого мати дитини має низький виховний потенціал, мало спілкується з дитиною, фінансово не допомагає.

Співробітниками центру проведено пояснювальну роботу відповідачкою, про що останньою складалися письмові пояснення від 22.06.2015, 07.05.2015, 05.10.2018. У поясненнях ОСОБА_2 зазначала, що дитина проживає у батьків по АДРЕСА_3. 16.03.2015 і 07.05.2015 ОСОБА_2 під розпис було попереджено про необхідність виконання батьківських обов'язків відносно дітей та про відповідальність та наслідки за ухилення від виконання батьківських обов'язків.

КУ «Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів №5» 17.10.2018 видано характеристику на ОСОБА_7. Дитина характеризується позитивно, має завжди охайний вигляд, відповідально ставиться до доручень. Мати дитини з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. Вихованням дитини та зв'язок з класним керівником має ОСОБА_1.

Встановлені факти підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалі в справи, матеріалами складеними Сумським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Служба у справах дітей Сумської міської ради складено висновок від 15.04.2019 №27.1-26/2813 згідно якого у інтересах дитини відповідачку слід побавити батьківських прав. Висновок мотивований тим, що проведено бесіди з ОСОБА_8 та ОСОБА_1 у сім'ї яких проживає дитина, самою дитиною ОСОБА_7. Дитина за місцем проживання забезпечена належними умовами для розвитку та виховання, влаштована до школи. ОСОБА_7 вказав, що мати тривалий час ним не цікавилася, не приїздила, не дарувала подарунків. Проживати з матір'ю категорично відмовляється.

Встановлені обставини також підтверджуються показами свідків які наведені нижче.

Показами свідка ОСОБА_8, батька відповідачки та чоловіка позивачки, який пояснив, що дочка неналежно утримувала дитину. З 2013 року онук став проживати у його сім'ї. Вони повністю утримують дитину та займаються її вихованням. У 2015 році залишили дитину з відповідачкою. Втім вона за дитиною не доглядала, стан здоров'я погіршився і онука довелося лікувати. Позивачка займалася влаштуванням онука до школи і цим були складнощі, оскільки відповідачка не дала свідоцтво про народження дитини. Належної допомоги по утриманню дитини відповідачка не надає. З 2017 року при зверненні за допомогою стала погрожувати забрати дитину. Востаннє у березні 2018 року надала допомогу на утримання онука у сумі 1000 грн.. Іноді відповідачка забирала дитину до себе, втім за словами дитини ним не займається і не спілкується, кричить та у присутності дитини б'є меншу дитину, меншого братика. Онук прив'язаний до меншого братика. Остання знає про це та маніпулює дитиною погрожуючи тим, що не дасть спілкуватися з братиком. У такий спосіб іноді вимагає приїхати до неї. Після подачі позову відповідачка не поліпшила своє ставлення до дитини та батьківських обов'язків. Онук боїться відповідачку, переважно бажає з нею спілкуватися у них дома.

Показами свідка ОСОБА_11, бабусі відповідачки, яка пояснила, що онука неналежно утримувала дитину. З 2013 року правнук став проживати у сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_1. З того часу відповідачка не піклується про дитину належним чином.

Показами свідка ОСОБА_12, колишній співмешканець відповідачки, який пояснив, що з 2012 по 2015 рік проживав однією сім'єю з відповідачкою. Має з нею спільну дитину, сина ОСОБА_13. Старша дитина відповідачки, син ОСОБА_14, проживає у сім'ї позивача приблизно з 2015 року. Підтвердив, що відповідачка одного разу застосовувала фізичне насильство до сина ОСОБА_14. Загалом відповідачці ніколи було його виховувати. Їх спільний син проживає у нього. Двічі на місяць привозить свого сина у гості до позивачки, щоб поспілкувався зі старшим сином. Підтвердив, що приблизно у 2017 році відповідачка передавала гроші сину на день народження.

Показами свідка ОСОБА_15, мати відповідачки, бабуся дитини, яка пояснила суду, що має неприязні стосунки з позивачкою. З 2015 року по теперішній час онук ОСОБА_7 живе у сім'ї позивачки. Тоді дочка просила, батька узяти дитину до себе, щоб дитина не бачила п'яну бабусю(свідка),яка зловживала спиртним. Разом з цим свідок пояснив, що дочка ходить у розважальні центри з дитиною. У 2017 році відповідачка, коли працювала а кордоном, висилала гроші дитині в середньому по 1000-1500 грн. на місяць. Вона також придбавала та передавала речі для дитини. Втім з квітня 2018 року відповідачка не надавала допомоги на утримання дитини, оскільки свідок у зв'язку з ДТП та ушкодження здоров'я потребувала допомоги. Відповідачка повністю придбала канцелярію дитині для другого і третього класу. У 2017 році перед днем народження дитини позивачка просила гроші у сумі 3000 грн. щоб відсвяткувати день народження. Втім такої суми не дали, а придбали на цю суми торт та інші продукти харчування. Свідок також вказала, що відповідачка спиртними напоями не зловживає.

Показами свідка ОСОБА_16, подруги та сусідки відповідачки, яка пояснила суду, що відповідачку знає приблизно вісім років. Відповідачка надає допомогу на утримання своїх двох дітей. Стосунки у неї з останніми добрі. Востаннє бачила сина ОСОБА_14 тільки на весні 2018 року. Дитина не живе разом з матір'ю. З закордону відповідачка присилала гроші для дітей. Втім свідок не змогла пояснити чому діти не проживають з відповідачкою.

Показами свідка ОСОБА_17, подруги та сусідки відповідачки, яка пояснила суду, що за дорученням відповідачки у 2017 році разом з ОСОБА_15, ОСОБА_12, самою відповідачкою привозили гостинці, речі(одяг) і гроші для сина ОСОБА_14. Приблизно у 2014 році відповідачка віддала дитину своєму батьку у сім'ю позивачки. Вважає, що дітям буде краще жити не з відповідачкою. Відповідачка сама казала, що дитині буде з дідом краще.

З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 150, 164, 165, 180-184, 191 СК України.

Згідно п.16. Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до

культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. А згідно ч. 4 цієї статті невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Також вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 164 СК України зокрема п. 2 ч. 1 передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Встановлених обставин у порівнянні наведеними положеннями законів вбачається, що відповідачка не виконувала своїх батьківських обов'язків до дитини, сама віддала дитину у іншу сім'ю, не утримує дитину та не займається її вихованням. Врешті таке призвело до того, що відповідачка проживає окремо від дитини та фактично самоусунулася від щоденного виховання та догляду дитини. Зв'язок між матір'ю та дитиною втрачений. Відповідачка не знає улюблені страви дитини, не знає вподобання та інтереси. Дитина проживаючи у сім'ї позивачки вже істотним чином соціалізована у її сім'ї та оточенні. Так виховується у сім'ї позивачки, має там численних друзів, навчається у школі. І дитина має на це право, право бути, спілкуватися та жити у суспільстві чи оточенні якому довіряє і бажає в ньому бути. Виховання у сім'ї позивачки йде на користь дитині, що додатково перевірено службою і центром. Поряд цим для виховання дитини її інтереси слід представляти дорослій повнолітній особі. Втім коли мати (відповідачка) всунулася від таких обов'язків то це шкодить інтересам дитини.

Ураховуючи наведене суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.ст. 180-184, 191 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Суд визначає розмір аліментів на дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стан здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи зазначене суд вважає, що заявлені вимоги позивачки про стягнення аліментів також є обґрунтованими, а тому слід стягнути аліменти у заявленому розмірі, починаючи з часу подачі позову до суду.

Також слід стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені витрати та на користь держави судовий збір з позову про стягнення аліментів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи Служба у справах дітей Сумської міської ради (місцезнаходження м.Суми вул. Харківська, 35 ), Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді(місцезнаходження м.Суми вул. Н.Холодногірська, 10 ).

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.11.2018.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. відшкодування витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 19.04.2019.

Суддя В.Г. Костенко