Справа № 683/879/19
У Х В А Л А
04 квітня 2019 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
з участю: державного виконавця Воробієвського О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів подання старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
в с т а н о в и в:
Старший державний виконавець Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням і просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього постановою Львівської митниці ДФС від 07 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 3400 грн. штрафу.
Подання мотивовано тим, що на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №54818946 з приводу примусового виконання постанови, виданої 07 серпня 2017 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 3400 грн. штрафу.
Оскільки боржник ухиляється від виконання постанови, не вживає ніяких заходів щодо її виконання за рахунок належного йому майна, просить обмежити його у праві виїзду за межі України.
В судовому засіданні старший державний виконавець Воробієвський О.О. подання підтримав, просить задоволити.
Заслухавши державного виконавця, вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.
Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.
За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов»язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Виходячи із зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов»язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Тому, чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.
Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Постановою старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 від 03 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження. Копія цієї постанови направлена на адресу боржника за місцем його реєстрації: м. Старокостянтинів, вул. Героїв Майдану,13, однак відомостей про її отримання боржником немає. Крім того, ОСОБА_2 викликався державним виконавцем на 13 жовтня 2017 року, однак матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником цього виклику. Також ОСОБА_2 викликався на 25 січня 2019 року, зазначений виклик ним отримано, однак на вказану дату не з»явився.
В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що майна на яке б можливо було звернути стягнення за ОСОБА_2 не зареєстровано, він не працює, пенсії не отримує.
Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, старший державний виконавець зазначив, що боржник зобов»язання не виконує та ухиляється від його виконання.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
В свою чергу, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 від 07 серпня 2017 року.
Сам по собі факт неявки боржника на виклик державного виконавця не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов"язання.
Отже, у суду відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.
На підставі наведеного, керуючись ст.441 ЦПК України, суд
В задоволенні подання старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 09 квітня 2019 року.

Суддя: