Провадження № 6/679/27/2019
Справа № 679/570/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Стасюка Р.М., при секретарі Федорчук Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин подання головного державного виконавця Нетішинського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року державний виконавець Нетішинського міського відділу ДВС звернувся до суду із поданням, в якому зазначає, що на примусовому виконанні у Нетішинському міському відділу ДВС знаходиться виконавче провадження 51556341 з виконання виконавчого листа №2-512/07 виданий 08.02.2008 про стягнення 375772,38 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

07.07.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити інформіційної довідки №162115683 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.04.2019 р.; №: 49974681 від 08.01.2019 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями; №: НОМЕР_2 від 08.01.2019 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб; №: НОМЕР_3 від 13.03.2019 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; №:53887009 від 13.03.2019 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; №б/н від 08.01.2019 р. до МВС України; № б/н від 14.11.2016 до МВС України; № б/н від 20.11.2016 до МВС України; №3899 від 08.07.2016 р. до відділу Держгеокадастру у м. Нетішині; №224 від 25.01.2017 р. до Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області; №8191 від 30.08.2017 р. до Управління держпраці у Хмельницькій області; №8192 від 30.08.2017 р. до ПАТ "РАЙФФАЙЗЕНБАНКАВАЛЬ"; №8192 від 30.08.2017 р. до ПАТ "ОЩАДБАНК": №8192 від 30.08.2017 р. до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; №8190 від 30.08.2017 до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області; №8189 від 30.08.2017 р. до Національної комісії цінних паперів та фондового ринку) майно/банківські рахунки належні боржнику на праві власності відсутні.

Боржником надано пояснення від 12.12.2016 р. та 11.03.2019 р. в яких боржник пояснив про неможливість сплати боргу, відсутність рухомого та нерухомого майна, відсутність банківських рахунків.

В добровільному порядку боржником рішення суду виконано не було. Просить тимчасово обмежити його у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов`язань.

В судове засідання представник заявника не з`явився.

Боржник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що заборгованість визнає, однак не ухиляється від її сплати. Так як він не працює, то погашає заборгованість по мірі можливого. Зокрема надав до суду квитанцію про сплату 7175,60грн.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання виходячи з наступного.

Із досліджених доказів доданих до подання, які на думку заявника свідчать про необхідність його задоволення вбачається, що на виконанні державного виконавця знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 375772,38 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

В ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 1ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначених норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

Отже, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням та наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець не зазначає у поданні.

Крім того боржником надано доказ часткового погашення заборгованості.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відомо про існуючу заборгованість. Проте наявність лише самої заборгованості за рішенням суду не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобов`язання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так-як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України боржника.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таке подання може здійснюватися тільки у рамках цивільної юрисдикції, і таке обмеження можливо застосувати у разі умисного ухилення від виконання рішення суду, доказів яких не містять матеріали подання.

Тому за наведених обставин суд вважає у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Нетішинського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Головуючий Стасюк Р.М.