Справа № 200/5540/19
Провадження № 2к/200/5/19
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

10 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., вивчивши заяву ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло письмове клопотання ОСОБА_1, відповідно до якого він просить визнати та дозволити примусово виконати на території України ухвалу Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року у цивільній справі №33-16302/2018 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту приймання передачі грошових сум по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 19 березня 2018 року та видати виконавчий лист з примусового виконання ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з вимогами ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_1, ним долучено до нього наступні документи: засвідчену належним чином копію ухвали Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 19 березня 2018 року, засвідчену належним чином копію ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року, фотокопію листа Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 20 березня 2019 року за вих.№01/04-15-89/2019, яким ОСОБА_3 розяснено порядок набрання законної сили ухвалою суду апеляційної інстанції, згідно з яким така ухвала суду набирає законної сили у день її прийняття. Цим же листом розяснено ОСОБА_3, що на копіях судових рішень, що видаються апаратом суду, робиться відмітка про набрання чи не набрання законної сили таким рішенням суду.

В цей же час, видана Ленінським районним судом м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ копія ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року не відповідає наведеним вимогам, оскільки не містить ані порядку її оскарження, ані дати набрання нею законної сили.

Зі змісту ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року вбачається, що спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник з приводу недійсності договору купівлі продажу квартири, що розташована у м. Єкатеринбургу, по вул. Попова, 9/15-15, а ОСОБА_2 оскаржувала ухвалу Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 19 березня 2018 року з тих підстав, що не була присутня у судовому засіданні та не була повідомлена про розгляд справи належним чином. При перегляді ухвали Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 19 березня 2018 року у суді апеляційної інстанції 21 вересня 2018 року ОСОБА_2 також була відсутня. Як зазначено апеляційним судом в ухвалі від 21 вересня 2018 року, її було повідомлено про час та місце розгляду справи телефонограмою від 28 вересня 2018 року, поштою 29 вересня 2018 року та шляхом розміщення на офіційному веб-ресурсі суду інформації про розгляд справи. Судом не зазначено, чи була отримана ОСОБА_2 судова повістка або телефонограма.

Визнання рішень судів Російської Федерації на території України проводиться на підставі Мінської Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, яка ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року.

Відповідно до умов ст. 38 вказаної Конвенції, право власності на нерухоме майно визначається за законодавством сторони, на території якої знаходиться таке нерухоме майно. Згідно з умовами ч. 3 ст. 20 Конвенції, за позовами про право власності та інші речові права на нерухоме майно виключно компетентними є суди за місцем знаходження майна. Відповідно до умов ч. 1 ст. 4 Конвенції, установи юстиції договірних сторін надають правову допомого, зокрема, в цивільних справах, у відповідності до положень цієї Конвенції. Так, відповідно до положень ст. 6, 7, 9 Конвенції, до компетенції установи юстиції в територіальній юрисдикції якої проживає, зокрема, цивільний позивач, відноситься вручення йому судових викликів, повідомлень та інших процесуальних документів. Відповідно до умов ст. 53 вищезазначеної Конвенції, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності. Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

Заявником ОСОБА_1 зазначено, що цивільний позивач у справі № 33-16302/2018 ОСОБА_2 мешкає у квартирі 369 будинку 38 по Запорізькому шосе в м. Дніпрі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 403 ЦПК РФ, до виключної підсудності судів РФ відносяться спори за участі іноземних осіб про право на нерухоме майно, що знаходиться на території РФ. Виклик, судове повідомлення та вручення процесуальних документів особі, яка мешкає на території іншої держави, відповідно до положень ст. 407 ЦПК РФ, здійснюється шляхом звернення до іноземного суду з дорученням про вчинення окремих процесуальних дій. Порядок зносин судів Російської Федерації та іноземних судів установлюється міжнародними договорами РФ чи федеральним законом. Згідно із вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 113 ЦПК РФ, особи, які беруть участь у розгляді справи, викликаються та повідомляються судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення, судової повісткою з повідомленням про вручення, телефонограмою чи телеграмою, факсимільним звязком або з використанням інших засобів звязку і доставки, що забезпечують фіксування судового повідомлення чи виклику та його вручення адресату. Передбачені цією статтею форми судових повідомлень та викликів застосовуються і по відношенню до іноземних громадян, якщо інший порядок не встановлений міжнародними договорами РФ.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не брала участі у судових засіданнях, які відбулись у судах першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1, подаючи клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року був зобовязаний надати суду документ, який підтверджує, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не брала участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд. Власне, саме судове рішення про визнання якого на території України порушено питання заявником, таким документом не є.

Таким доказом є довідка відповідної судової установи Російської Федерації, якою приймалось рішення або де зберігаються матеріали відповідної справи, в якій має бути зазначено про порядок виклику (повідомлення) такої особи з посиланням на відповідні докази.

Оскільки до суду заявником ОСОБА_1 копії ухвали Свердловського обласного суду РФ від 21 вересня 2018 року з відміткою про набрання нею законної сили не надано, які і не надано документу, що підтверджує належне повідомлення ОСОБА_2, яка не була присутня у судовому засіданні, про день і час розгляду справи, заява ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 464, 466 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу, заінтересована особа ОСОБА_2 повернути без розгляду.

Розяснити заявнику, що після усунення обставин, які зумовили повернення заяви, він може звернутись до суду повторно.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Ю. Литвиненко