Справа № 135/504/19
Провадження № 2-о/135/26/19
РІШЕННЯ

іменем України

10.04.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ладижинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2019 ОСОБА_1 (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зазначила, що її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований в АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Донецьк. Після смерті ОСОБА_2 міською лікарнею ІНФОРМАЦІЯ_3 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 357, котре не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане органом тимчасово окупованої території ДНР, що не створює правових наслідків.

Після смерті батька відкрилася спадщина, але заявник не може її оформити, оскільки отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

ОСОБА_1 просить встановити факт смерті батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сніжне, Погребищенського району, Вінницької області, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьк.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник Ладижинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника відділу ДРАЦС.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази, на які посилається заявниця як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд установив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Донецьк. ЇЇ батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 15.12.2007. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Отже, судом установлено, що заявник є дочкою ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьк, що підтверджується лікарське свідоцтво про смерть № 357, виданим КП «Городская клиническая больница» ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 5).

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. 1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтями 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Оскільки згідно із наведеним вище Законом м. Донецьк визначено тимчасово окупованими територіями, то м. Донецьк, де помер ОСОБА_2, відноситься до населених пунктів, які знаходяться на тимчасово окупованій території.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 у м. Донецьк підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 357 (а.с.5).

Дане свідоцтво не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

З огляду на усе вище викладене, суд уважає встановленим факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сніжне, Погребищенського району, Вінницької області, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьк.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видано на тимчасово окупованій території, воно є недійсним і не створює правових наслідків, водночас, це свідоцтво підтверджує настання смерті ОСОБА_2, а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 317, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сніжне, Погребищенського району, Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Донецьк.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Рішення складено та підписано суддею 10.04.2019.

Суддя