Справа № 301/2056/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді - доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря судових засідань: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду від 12 листопада 2018 року, ухваленого суддею Даруда І.А., повний текст рішення складено 19.11.2018, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 25.01.2011 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду від 12.10.2012 року розірвано.

Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на повному її утриманні.

Рішенням Іршавського районного суду від 10.01.2012 року з відповідача стягаються аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням того, що курс гривні з 2012 роком суттєво знизився, відповідно прийнято зміни про збільшення мінімального розміру аліментів. Їх дочка виросла, а тому збільшилися її потреби. Крім харчування та одягу, потрібно вирішувати питання про забезпечення належних умов для її навчання в школі, додаткових занять з англійської мови, також вона потребує додаткових занять з лікарем логопедом, оздоровлення та лікування, так як тривалий час проходила лікування і потребує подальшого обстеження і оздоровлення, що достовірно відомо відповідачу. Аліментів у розмірі 400 гривень на місяць не вистачає для того, щоб забезпечити належні умови для виховання, навчання і утримання дитини.

Відповідач не цікавиться умовами проживання дочки, крім аліментів у зазначеній сумі, не придбав додатково для дочки жодної речі, практично не приймає участі у вихованні дитини. Сам відповідач проживає у своє задоволення, приблизно три роки тому придбав автомобіль марки «Мерседес», а у минулому році придбав мотоциклНОМЕР_1.

За станом здоров'я відповідач спроможний заробляти кошти на утримання дитини, оскільки виїжджає на заробітки за кордон, де отримує хоч і мінливий, але стабільний і високий дохід. Інших дітей на утриманні не має, тому просила суд збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 до 2000 гривень щомісячно, з дати подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Іршавського районного суду від 12 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Збільшено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за рішенням Іршавського районного суду від 10 січня 2012 року на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 400 гривень на 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким збільшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Іршавського районного суду від 10.01.2012 року із 400 грн. до 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування скарги посилається на те, що стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень є занадто великим, оскільки він не отримує таких доходів щоб сплачувати таку суму, не має основного місця роботи, тільки сезонно виїжджає на заробітки за кордон. Вказана сума для нього непосильна, він не зможе її вчасно сплачувати, що призведе до накопичення боргу з подальшим накладенням заборони на виїзд за кордон.

Зазначає, що матеріальний стан у нього не змінився, він не являється власником вказаних у позовній заяві транспортних засобів. Навпаки, сплачує кредитні зобов'язання, а також має на утриманні матір.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1700 гривень щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що на теперішній час сплачувана відповідачем сума аліментів (400 грн.) значно знецінилася, її не вистачає для належного і гармонійного розвитку дитини.

Закарпатський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням вимог закону з огляду на наступне.

Судом установлено, що сторони з 25.01.2011 перебували у зареєстрованорму шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду від 12.10.2012 розірвано (а.с.10).

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), яка знаходиться на утриманні позивачки, що стверджується довідкою Кушницької сільської ради № 1295 від 12.09.2018 року (а.с.7).

Рішенням Іршавського районного суду від 10.01.2012 з відповідача стягаються аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400,00 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-14).

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов'язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Доводи апелянта про те, що він не має основного місця роботи, тільки сезонно виїжджає на заробітки за кордон, а тому не зможе сплачувати збільшений судом розмір аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є молодою особою і за станом здоров'я здатний до активної трудової діяльності. Також апеляційний суд не бере до уваги твердження ОСОБА_2 про те, що він сплачує кредитні зобов'язання та має на утриманні матір, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин ним не надано.

Представник позивача ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції ствердила, що приблизно три роки тому відповідач придбав легковий автомобіль «Мерседес», а у минулому році мотоцикл, тому він може сплачувати збільшений судом розмір аліментів.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, визначивши його в розмірі 1700 гривень щомісячно. Підстав для зменшення такого розміру, як просить скаржник, апеляційний суд не знаходить.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь представника позивача ОСОБА_6 підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 347,17 грн.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду від 12 листопада 2018 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 347 гривень 17 копійок судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: