Провадження № 2/638/2333/19
РІШЕННЯ

іменем України

03.04.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 ( трьох тисяч) гривен щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову та до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона та відповідач проживали разом як чоловік та жінка з 1993 року, шлюб було офіційно зареєстровано. Від цих відносин у них народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з нею.

На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, неповнолітня донька мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, так як відповідач у добровільному порядку належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

У судове засідання позивач з'явилась, наполягала на задоволенні позовних вимог. послалась, що відповідач хоча і не працевлаштований, проте має дохід від здачі в оренду нерухомості. Зазначила, що дитина вже доросла, тому потребує великих затрат на утримання.

Відповідач у судове засідання не зявився, його представник в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 1500 гривен щомісячно. повідомив, що відповідач надає допомогу на утримання дитини.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до рішення дзержинського районного суду міста Харкова від 26 травня 2014 року вказаний шлюб розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-КЕ № 081574 від 24 грудня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Актовий запис № 1008.

Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

На сьогоднішній день сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини після розірвання стосунків надає не регулярно, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу наведених правових норм, можна прийти до висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати спільних дітей і створювані необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їхнього життя на рівні з позивачем.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, з огляду на викладене, враховуючи викладені позивачем у її позовній заяві вимоги, в силу ст. 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про можливість визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 ( двох тисяч) гривен, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 29.10.2018 року і до повноліття дитини.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 259, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,184 Сімейного Кодексу України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, безробітного, на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 ( двох тисяч) гривен щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 жовтня 2018 року.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, безробітного, на користь держави суму судового збору в розмірі 704 гривни 80 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.