ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
21 січня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді: Соляник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, який під час розгляду справи уточнила, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви та до досягнення повноліття сином.
В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 04.07.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем у справі ОСОБА_2 Від шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_3, який народився 20.10.2015 року, та який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні.
Оскільки відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не налає, ОСОБА_1 вимушена була звернутися з даним позовом до суду.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та день судового засідання був належним чином повідомлений.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягає задоволенню у звязку з наступним.
Судом встановлено, що 04.07.2015 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у Комунарському районному у місті Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 520 від 04.07.2015 року.
Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, який народився 20.10.2015 року, про що в книзі реєстрації народжень у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 03.11.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 1245.
Позивач ОСОБА_1 проживає разом із дитиною. Як вбачається з позову, батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина.
ОСОБА_2 доказів на підтвердження наявності протилежних обставин не надав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд, згідно ст. 182 СК України, враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. (ч. 1 ст. 191 СК України).
Оскільки позивач подала позов 10.09.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 10.09.2018 року.
Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведених норм закону, виходячи із встановлених обставин про утримання дитини тільки матірю і відсутність матеріальної допомоги від батька, не подання відповідачем будь яких заперечень щодо позовних вимог та відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3
На думку суду таке вирішення справи не буде порушувати баланс інтересів платника аліментів та стягувача і дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмір 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2018 року та до досягнення повноліття сином.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1,в дохід держави 704,80 (сімсот чотири гривні) 80 копійок судового збору.
Копію заочного рішення надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Соляник