Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1810/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, в якому зазаначено, що від спільного проживання з відповідачкою мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення проживає разом з матір`ю за місцем її проживання. Незважаючи на факт проживання сина навіть не в одному місці, позивач постійно займається вихованням дитини. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 серпня 2011 року з ОСОБА_1 щомісячно стягується на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2009 року і до повноліття дитини. На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем по АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, за адресою: АДРЕСА_1 та припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа № 2-554 від 11.08.2011 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів її доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та стягнути аліменти із ОСОБА_2 на його користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів її доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Вак О.В. в судове засідання не з`явилися звернулися із заявою про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. На попередніх судових засіданнях позивач надав пояснення з яких вбачається, що син проживає разом з ним. Він не пам`ятає коли в останнє сплачував аліменти на утримання сина та йому відомо, що він має заборгованість по аліментах. Дає кошти сину особисто. Він має проблеми зі здоров`ям. На даний час здійснює повне утримання сина. Тимчасово на даний час не працює, має тимчасові підробітки. Син має тимчасові підробітки. Він спілкується з класним керівником по телефону в учбовому закладі якого навчається його син.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що дитина п`ять днів на тиждень проживає у гуртожитку, на вихідних приїздить як до бабусі, тобто матері позивача, так нещодавно на свята та вихідні дні приїздив до відповідачки по справі, вона надає йому кошти, домашню їжу останні часи готує, цікавиться його навчанням. На даний час оплачує його навчання у школі моделей. При цьому, квартира де проживає бабуся дитини, має дуже малу площу, це 11 кв.м, де не створені нормальні умови для проживання дитини, оскільки там розміщено лише одне спальне місце, де і проживає бабуся дитини. Тому за даних обставин позивач не має належних умов для проживання дитини. При цьому, дитина має тимчасові підробітки разом з батьком, і ці кошти які заробить дитина, не мають нічого спільного з аліментами, які повинен сплачувати позивач. При цьому враховуючи, що позивач має значну заборгованість по аліментах. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач працює офіційно та має відповідні достатки для утримання дитини з огляду на наявну заборгованість по аліментах.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, з показань державного виконавця ОСОБА_18, яка допитаного в якості спеціаліста в судовому засіданні вбачається, що в неї на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 64 164, 90 гривень. ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з`являється, відмітки на листах що йому надсилаються містяться, що боржник не проживає, за адресою АДРЕСА_1 . В зв`язку з даною заборгованістю та ухиленням боржника від сплати аліментів, було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення та є відповідна постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому, боржника тимчасово було обмежено в користуванні транспортним засобом, у праві полювання, у праві виїзду за межі України. Аліменти навіть частково не сплачуються. 07.05.2019 року було здійснено вихід за місцем проживання та реєстрацією боржника по АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою боржник не проживає, проживає лише мати боржника. Вона заходила до вказаної квартири, вона дуже маленька, лише 11, 70 кв.м, складається із невеличкої кімнати, коридора і кухні, дуже тісно, лише одне спальне місце - диван. Підліткових речей там не бачила, лише матері боржника.

З показань свідка ОСОБА_5 даних в судовому засіданні вбачається, що до серпня 2018 року ОСОБА_3 проживав з мамою, а потім де він почав проживати він не знає. Нормальне було спілкування ОСОБА_3 , його матері та вітчима. Вітчим виховував належним чином ОСОБА_6 .. За місцем проживання матері ОСОБА_3 декілька разів бачив зимою. На даний час у мами ОСОБА_3 не проживає.

З показань свідка ОСОБА_7 даних в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 проживав у селі з мамою та вітчимом, не допомагає їм по господарству. При цьому ОСОБА_3 не примушували до тяжкої роботи, просили допомогти по дрібній, не тяжкій роботі, проте він і цього не хотів робити. Він не бачив, щоб батько ОСОБА_3 забирав до себе сина додому, одного разу коли в ОСОБА_3 був конфлікт у школі, то тоді батько приїздив. З серпня 2018 року ОСОБА_3 пішов на навчання після школи і поїхав від матері. Після цього приїздив до матері, але рідко. До серпня 2018 року ОСОБА_3 перебував на повному утриманні матері.

З показань свідка ОСОБА_8 даних в судовому засіданні вбачається, що коли одружився на відповідачці по справі, то ОСОБА_3 проживав разом з ними. Конфлікти з ОСОБА_3 виникали на грунті того, що він не завжди бажав допомагати по господарству, реагував на ці прохання явно вираженим небажанням допомагати. Конфлікти без застосування фізичної сили були. При цьому, його просили допомагати посильну роботу. Батько ОСОБА_3 забирав на два дні бувало, і повертав знову. На даний час приїздить рідко до мами ОСОБА_3 .. До цього, мама за ним заступалась. ОСОБА_3 не бажає жити з мамою, бо за цим місцем проживання має відповідний контроль, та не бажає допомагати, тому до батька поїхав. Він особисто брав участь у вихованні ОСОБА_3 , намагався його контролювати, оскільки останній мав конфлікти у школі з дітьми.

З показань свідка ОСОБА_9 даних в судовому засіданні вбачається, що їй відомо, що ОСОБА_3 з серпня 2018 року не проживає з мамою. Як особистість ОСОБА_3 неврівноважений, запальний, бували конфлікти зі своєю мамою в нього в межах виховного процесу, оскільки не завжди він хотів допомагати по господарству. З вітчимом ОСОБА_3 мав конфлікти без застосування фізичної сили, на грунті виховання дитини. Батька ОСОБА_3 в селі ніколи не бачила. Мама для ОСОБА_3 завжди все купувала, доглядала за ним, та піклувалася. ОСОБА_3 почав навчатись після школи в учбовому закладі, то мама піклувалася про нього, купувала продукти для приготування для нього домашньої їжі. Також неодноразово дзвонила до сина під час навчання. За місцем проживання мами, ОСОБА_3 бачила починаючи з серпня 2018 року лише декілька тижнів потому.

З показань свідка ОСОБА_3 даних в судовому засідання у присутності обох батьків та представника Служби у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що він проживає з батьком та бабусею у бабусі, його утримує батько по АДРЕСА_1 . У даній квартирі він проживає і бабуся його теж. Тут він майже пів року живе за вказаною адресою. Під час навчання проживає у гуртожитку з понеділка по п`ятницю, а на вихідних у батька. Остаточно вирішив проживати з батьком. Їсти йому готує коли батько, а коди бабуся. Йому відомо, що батько тимчасово не працює на даний час, має проблеми зі здоров`ям. Вважає, що йому краще проживати з батьком, оскільки із вітчимом він не знаходить спільної мови, оскільки вітчим має до нього недовіру. Він сам попросився до батька проживати. З мамою декілька разів зустрічався як проживав у батька. Мама його не кривдила, він має необхідність у спілкуванні з мамою. Мама після того як проживав з батьком іноді давала кошти. Згоден на фінансову допомогою з боку мами. Він іноді має підробітки. А також перебуваючи на практиці з навчального закладу отримав за час практики заробітну плату. Йому відомо про стягнення аліментів з батька та наявність у нього заборгованості по аліментах. Харчується, він в основному готовими продуктами з магазину чи то продуктами швидкого приготування. У батька має більш свободи, який дозволять проводити свій вільний час до 12 годин ночі, а у мами була дисципліна та більш контролю. Спілкується з батьком біля двох разів на тиждень, батько надає кошти, домашнього харчування не надає, іноді бабуся.

В судовому засіданні встановлено, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 103 від 28.09.2007 року, після розірвання шлюбу прізвище обох розлучених « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . (а.с. 27).

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Із копії паспорта вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 8-9).

Із акта обстеження від 24.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , 2002 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 11).

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 30 серпня 2014 року, актовий запис № 4, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 28).

Із копії паспорта вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєструвала шлюб 30.08.2014 року з ОСОБА_8 (а.с. 26).

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 29).

З копії ОСОБА_15 до Акту МСЕК серія КИО-1 № 0413214 вбачається, що ОСОБА_2 з 01 травня 2014 року має ІІ групу інвалідності (а.с. 30).

Із Акта обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка без реєстрації проживає в АДРЕСА_4 вбачається, що під час обстеження ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) в будинку АДРЕСА_4 проживають ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та з 2011 року по серпень 2018 року проживав без реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 31).

З довідки № 137 від 02.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 є учнем другого курсу Київського вищого професійного училища залізничного транспорту імені В.С. Кудряшова за за спеціальність слюсар з ремонту рухомого складу, машиніст електропоїзда та проживає в гуртожитку з І курсу. (а.с. 32).

З характеристики з місця навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що має контроль з боку матері на протязі року давав тимчасові результати. Вступає в перепалки з викладачами і майстрами. Підпадає під вплив будь-кого, своєї думки відстояти не може, за темпераментом - холерик, часто попадає в конфліктні ситуації, важко контролює свої емоції, не здатний до аналізу своїх вчинків. Грубих порушень за час навчання не було. Не вистачає наполегливості і систематичної праці (а.с. 33).

З розрахунку заборгованості боржника по аліментах вбачається, що ОСОБА_1 станом на 31.10.2018 року має заборгованість по аліментах, які стягуються з нього згідно виконавчого листа № 2-554 від 11.08.2011 року, на користь ОСОБА_13 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 49 880 грн. 40 коп. (а.с. 34).

Із довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_13 працює у виробничому підрозділі Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та за період з січня 2018 року по червень 2018 року отримала дохід в розмірі 49 671 грн. 19 коп. (а.с. 35).

З характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої Панфильською сільською радою Яготинського району Київської області, вбачається, що він характеризується позитивно. (а.с. 36).

З копії Договора № К07/01 про надання послуг в організації та проведенні навчання у школі моделей від 25.01.2019 року вбачається, що між ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_17 укладено договір щодо навчання ОСОБА_3 у школі моделей при модельній агенції Diamond Models, загальна сума оплати за даним договором 6 200, 00 грн. (а.с. 61). З копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_13 на рахунок ОСОБА_17 перерахувала згідно Договора № К07/01 кошти, а саме: 25.01.2019 року 603,02 грн., 29.01.2019 року - 2 814,07 грн., 14.02.2019 року - 2 814,07 грн. (а.с. 62).

До справи долучено копію виконавчого провадження (а.с.66-123), відповідно до якого з позивача по справі стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини його доходів. Позивач по справі має заборгованість в розмірі 64164, 90 гривень. ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 , житловою площею 11.70 кв.м, відносно якої накладено арешт. Позивача тимчасово було обмежено у праві користування транспортним засобом, у праві полювання, у праві виїзду за межі України. Відповідно до копії постанови Яготинського районного суду Київської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст..183-1 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт. Згідно акту державного виконавця від 07.05.2019 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

У п. 33 рішення Європейський суд з прав людини від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченогочастиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексуУкраїни, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо , місце проживання дитини, ячка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі Bellet v. France рішення від 25.03.1992 року (заява № 13343/87) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

В раховуючи вище викладене, а також вимоги ст..188 СК України, ч.3 ст.160 СК України, а також те, що відповідачка має постійне житло, в якому створені умови для виховання та проживання сина, дитина забезпечена всім необхідним, відповідачка офіційно працевлаштована, жодних компрометуючих даних відносно відповідачки в матеріалах справи не міститься. При цьому позивач офіційно не працевлаштований, має значну заборгованість зі сплати аліментів, за своїм місцем реєстрації не проживає. Враховуючи умови проживання у квартирі, що належить на праві власності позивачу, а також відсутність в ній необхідної житлової площі для сну, навчання та вільного часу неповнолітньої дитини, а також те, що неповнолітній ОСОБА_3 навчається у м. Києві, проживає 5 днів на тиждень в гуртожитку, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог позивача про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів з відповідачки, з урахуванням вище викладених обставин, звертаючи увагу на вимоги ч.3 ст.160 СК Україн, вік неповнолітньої дитини, а також те, що підстави для припинення стягнення аліментів з позивача по справі відсутні, позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-259, 265, 268, 354, 141, 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 19, 141, 155, 157, 161, 160, 188 Сімейного кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 14 червня 2019 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.