УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,-

встановив:

Заявник Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яка полягає у винесенні державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа. При цьому зазначає, що комунальне підприємство є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 46157159.

22.02.2019 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Заявник не погоджується з мотивами прийнятого рішення та зауважує на неповному обсязі виконавчих дій, які були або могли бути вчинені державним виконавцем на з»ясування майнового стану боржника.

Посилаючись на передчасність даного рішення, просить визнати дії державного виконавця з винесення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними, скасувати постанову виконавця від 22.02.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 46157159 про повернення виконавчого документа, зобов»язати відділ державної виконавчої служби поновити виконавче провадження.

В судове засідання представник Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради не з»явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував судовий наказ 295/13520/14-ц, виданий 16.12.2014 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості на суму 7340,75 грн., а також судового збору в сумі 121,80 грн.

Постановою державного виконавця від 22.02.2019 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, визначено процесуальні-правові та організаційні форми провадження дій на звернення судових рішень до виконання в примусовому порядку.

За положеннями ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження виконання наведених вимог законодавства у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що виконання рішень має розглядатись як невід»ємна частина судового розгляду.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З наведеного слід прийти до висновку, що держава повинна гарантувати, а державний виконавець шляхом реалізації наданих повноважень забезпечити такий завершальний стан, що свідчитиме про припинення фактичного спору між сторонами. Період часу та засоби, достатні для реалізації вказаного, слід визначати відповідно до обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії державного виконавця з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати постанову виконавця від 22.02.2019 року у виконавчому провадженні № 46157159 про повернення виконавчого документа.

Вимога про зобов»язання поновлення виконавчого провадження не підлягає до задоволення, оскільки містить формальну ознаку. Скасування постанови про повернення виконавчого документа виявляє за собою безумовне поновлення провадження.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині прийняття постанови від 22.02.2019 року по повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 46157159.

Скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 22.02.2019 року по повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 46157159.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира може бути подано апеляційну скаргу протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов