КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7058/2019 Головуючий у 1 інстанції - Усатов Д.Д.
Унікальний номер справи № 480/2773/14-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача Андрієнко А.М.

Суддів: Саліхова В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 8_46016, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 615 000,00 гривень з розрахунку 24,9 % річних за користування кредитом на строк з 25.01.2012 по 25.01.2032.

Вказував, що пунктом 2.5 Кредитного договору визначено, що погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до 06 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з наступного місяця за місяцем підписання цього договору в сумі 12 854,00 грн.

На забезпечення виконання взятих на себе зобов?язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 46016/ П від 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 зобов?язання за кредитним договором № 88_46016 від 25.01.2012 року.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов?язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків.

У жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

Вказував, що відповідач ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв?язку з чим станом на 28.08.2014 виникла заборгованість у сумі 846 585,78 грн..

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 846 585,78 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 846 585, 78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сплачений судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сплачений судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.

ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про скасування заочного рішення.

Ухвалою від 28.02.2019 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильнимзастосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано, що не маєвстановленого факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять касового документа, який би підтвердив доводи позивача про факт видачі відповідачу готівки через касу банку. Крім того, по справі було порушено ряд процесуальних норм. Справа розглянута без належного повідомлення відповідачів, у суду не було підстав для ухвалення заочного рішення.

Просить визнати поруку припиненою, оскільки банк не пред`явив до неї вимогу протягом шести місяців з дня порушення зобов`язання боржником, при цьому банк змінив строк виконання зобов`язання, пред`явивши вимогу до ОСОБА_2 10.07.2012, крім того, банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 14.11.2012 року.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу із підстав , викладених в нійта просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з?явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачами не виконані умови договору кредиту, має місце заборгованість за договором , яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Колегія суддів не повністю погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 8_46016, згідно з умовами якого, Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 615000,00 гривень з розрахунку 24,9 % річних за користування кредитом на строк з 25.01.2012 по 25.01.2032.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків.

Пунктом 2.5 Кредитного договору , погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до 06 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору , починаючи з місяця наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 12854,00 грн.

Виконання позичальником зобов?язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 46016/ П від 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов?язання за кредитним договором № 88_46016 від 25.01.2012 року.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Крім того, відповідно до положень статті 12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тобто, обов?язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Матеріально - правовий зміст обов?язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб?єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

30 травня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі як правонаступника позивача, оскільки 30 січня 2018 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір за № 154/к про відступлення 9 купівлі-продажу) права вимоги, згідно з умовами якого право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 46016 від 25.01.2012 перейшло до ОСОБА_3 , таке ж право до ОСОБА_3 перейшло за договором поруки за № 46016/П від 25.01.2012 .

Відповідно до ч.1 ст. 55 ЦПК України У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Суд своєю ухвалою замінив сторону у зобов`язанні , залучивши до участі у справі ОСОБА_3 як позивача по справі.

Разом із тим, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16) .

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про перегляд справи в межах заявлених позовних вимог та постановленого заочного рішення суду, на яке подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.. 280 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачі не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що вбачається із повісток на ім`я відповідачів, які були повернуті до суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання ( а.с.103-104)

За таких обставин заочне рішення суду підлягає скасуванню із підстав порушення процесуальних норм права з постановленням нового рішення.

Крім того, судом встановлено, що 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 8_46016, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 615 000,00 гривень з розрахунку 24,9 % річних за користування кредитом на строк з 25.01.2012 по 25.01.2032.

Пунктом 2.5 Кредитного договору визначено, що погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до 06 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з наступного місяця за місяцем підписання цього договору в сумі 12 854,00 грн.

На забезпечення виконання взятих на себе зобов?язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 46016/ П від 25.01.2012 між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 зобов?язання за кредитним договором № 88_46016 від 25.01.2012 року.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов?язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків.

У жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

Заочним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 846 585, 78 грн та судові витрати.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник вважають, що рішення суду є незаконним, оскільки її порука припинилася у зв`язку із зміною банком строку виконання зобов`язання та не пред`явленням до неї вимоги протягом шести місяців з моменту зміни строку виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.07.2012 року банком було змінено строк виконання зобов`язання шляхом пред`явлення вимоги до боржника ( а.с.144)

Відповідно до зазначеного листа-вимоги боржник протягом 30 днів повинен був достроково повернути кредит .

Крім того, у листопаді 2012 року банком до відповідача ОСОБА_2 було пред`явлено позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, що також свідчить про зміну строку та способу виконання зобов`язання.

При цьому до поручителя вимога не була пред`явлена до листопада 2014 року , тобто протягом більше як два роки з 2012 по 2014 рік вимоги не заявлялися.

Проаналізувавши викладені обставини, колегія суддів прийшла до висновку , що порука ОСОБА_1 щодо виконання боржником ОСОБА_2 зобов?язання за кредитним договором № 88_46016 від 25.01.2012 року припинилася, а тому у задоволенні позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 28.08.2014 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість перед банком у розмірі 846 585 гривень 78 копійок, із яких 614 715 гривень 94 копійки - заборгованість по тілу кредиту та 231 869 гривень 84 копійки - заборгованість за відсотками.

Зазначена заборгованість підлягає стягненню з боржника на користь позивача, а також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» ( МФО 380236, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 88_46016 від 25.01.2012 року, що виникла на 28.08.2014 року, у розмірі 846 585 гривень 78 копійок та судовий збір у розмірі 3654 гривні.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: