Доповідач Санікова О.С.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Соломахи Л.І.

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши в приміщені суду в залі судового засідання №5 в місті Бахмуті цивільну справу № 243/11693/18

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року,

(суддя Неминущий Г.Л., судове рішення ухвалено у м. Слов`янську, повний текст судового рішення складено 16 січня 2019 року),

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Державній виконавчій службі Слов`янського міськрайонного управління юстиції з 27 липня 2016 року знаходиться на виконанні виконавчий документ № 243/1326/16-ц про стягнення з ДП «Артемвугілля» на його користь середнього заробітку по трудовому спору.

З дати відкриття виконавчого провадження пройшло понад два роки, на теперішній час рішення суду не виконано. За таких обставин начальник Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області повинен невідкладно передати виконавчий документ для подальшого виконання до Державної Казначейської Служби України, тобто здійснити подальше виконання виконавчого документу за рахунок коштів Державного Бюджету України у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», але, наразі, цього не виконав.

Тривалою бездіяльністю державного виконавця та його незаконними діями щодо невиконання рішення суду були порушені його законні права: на справедливий судовий розгляд, що включає виконання рішення суду у розумний строк (порушення ст. 6 Європейської конвенції основних прав і свобод людини); на внутрішні ефективні засоби правового захисту від невиконання рішення суду (порушення ст. 13 Європейської конвенції основних прав і свобод людини); на «мирне володіння майном» (порушення ст1 Протоколу №1 до Європейської конвенції основних прав і свобод людини); на заборону дискримінації (порушення ст. 14 Конвенції).

Просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов`язати начальника Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області передати виконавчий документ для подальшого виконання до Державної Казначейської Служби України.

Ухвалою Слов`янського міськпайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на бездіяльність державного виконавця закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення по суті питання, поставленого у скарзі.

В обґрунтування своєї позиції скаржник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не була надана правова оцінка вимозі щодо факту тривалого не передання державним виконавцем виконавчого документу до Державної казначейської служби України. Вважає, що оскільки суд першої інстанції не розглянув всі вимоги скарги та не надав правової оцінки бездіяльності державного виконавця у минулому, то, на думку апелянта, суд першої інстанції не застосував норми зовнішньодержавного права.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 46); довідка про доставку електронного листа з ухвалою про призначення справи до розгляду від 11.04.2019 року (а.с.44); витяг з офіційного веб-порталу судової влади із повідомленням заявника про дату час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі виходив з того, що виконавчі документи передано до Державної Казначейської Служби України, вимога норми ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконана, а отже і відсутній предмет спору.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/243/1002/2016, виданого 25 липня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, за яким на користь ОСОБА_1 з Державного підприємства «Артемвугілля» стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, витрати по сплаті судового збору у розмірі 102 472. 55 грн.

Відповідно до листа Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28 грудня 2018 року виконавчий документ направлено для подальшого виконання до Державної Казначейської Служби України на підставі ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто вже після звернення ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Так, дійсно відповідно до ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 крім вимог про зобов`язання начальника відділу Державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області виконувати рішення суду, для чого подати відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акту документи виконавчого провадження, просив також визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, яка полягає у тому, що державний виконавець не виконував рішення суду по трудовому спору відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» а) після спливу 6 місяців з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (п.2 ст. 4 Закону) і б) у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу (п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 3 серпня 2011 року №845 (у редакції постанови КМ України від 30 січня 2013 року №45).

Проте судом першої інстанції не надано правової оцінки бездіяльності державного виконавця у період зі спливом шести місяців з дати винесення 27 липня 2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто з 27 січня 2017 року і до 28 грудня 2018 року, тобто до направлення документів до Державної Казначейської Служби України відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», з урахуванням того, що Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не надано документів на підтвердження дій державного виконавця по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, витрат по сплаті судового збору, а всього у розмірі 102 472. 55 грн. як до 27 січня 2017 року, так і після, що є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що включає виконання рішення суду у розумний строк (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Проте, судом першої інстанції скарга ОСОБА_1 розглянута за відсутності заінтересованої особи - представника боржника, тобто ДП «Артемвугілля», що призвело до неповного з`ясування обставин по справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: