_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Єдиний унікальний номер справи 766/6996/18 Головуючий у першій інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження 22ц/819/911/19 Доповідач Базіль Л.В..
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2018 року у складі судді Дорошинської В.Е.

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат.

Позивач зазначав, що 02.11.2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого він надав в борг відповідачу кошти в розмірі 30000.00 доларів США з терміном повернення до 01.11.2015 року.

Херсонський міський суд Херсонської області рішенням від 04.05.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 10.04.2018 року, стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача 687120 грн заборгованості за вказаним договором та пеню в сумі 8076 грн 01 коп.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики в строки визначені договором, просив стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати за прострочення виконання договору позики від 02.11.2014 року в сумі 383687 грн за період з 31.03.2015 року по 31.03.2018 рік.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за прострочення виконання договору позики від 31.03.2015 року по 31.03.2018 року в розмірі 383687 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 3837,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, що предметом позики від 02.11.2014 року є іноземна валюта, а саме 30000,00 доларів США, а тому не підлягає задоволенню вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 383687 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, місце і час розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Адвокат Гринишак Микола Михайлович звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в якому зазначив, що він є представником ОСОБА_2 та просить відкласти розгляд справи в зв`язку з тим, що він не може прибути в судове засідання у зв`язку з хворобою.

Однак, ні матеріали справи, ні клопотання про відкладення розгляду справи не містять документів, підтверджуючих повноваження представника Гринишак М.М .. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлене клопотання не може бути задоволено.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи без його участі.

Виходячи з викладеного, керуючись положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про те, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання договору позики за період з 31.03.2015 року по 31.03.2018 рік, суд першої інстанції керувався вимогами ч.1 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Однак суд першої інстанції дійшов таких висновків при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 02.11.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого останній отримав 30000 доларів США із кінцевим терміном повернення 01.11.2015 року.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначену обставину не оспорював.

Таким чином між сторонами у справі склалися зобов`язальні правовідносини відповідно до договору позики від 02.11.2014 року, предметом якого є кошти в іноземній валюті - доларах США в сумі 30000 доларів США.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017 року, залишеним без змін Апеляційним судом Херсонської області від 10.04.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.11.2014 року в розмірі 687 120 грн та пеню в сумі 8076 грн 01 коп.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що оскільки відповідач не повернув йому суму позики в строки визначені договором, а саме до 01.11.2015 року, просив суд стягнути на його користь з відповідача інфляційні втрати за прострочення позики від 02.11.2014 року в сумі 383 687 грн за період з 31.03.2015 року по 31.03.2018 рік.

Відповідно до ст.1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики від 02.11.2014 року, індексації не підлягає.

Норми ч.1 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 27 січня 2016 року у справі 6-771 цс15, якої дотримується і Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі 686/21962/15-ц, та які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, та встановивши, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики від 02.11.2014 року, за змістом якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в іноземній валюті - 30000 доларів США, помилково застосував до таких грошових зобов`язань положення закону в частині нарахування індексу інфляції, який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат за прострочення виконання договору позики за період з 31.03.2015 року по 31.03.2018 рік в сумі 383687 грн підлягає скасуваню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 5755 грн 30 коп., сплачений ним за подання апеляційної скарги та документально підтверджений.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за договором позики від 02.11.2014 року в сумі 383687 грн за період з 31.03.2015 року по 31.03.2018 рік відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5755,30 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В.Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль