Справа № 182/472/19
Провадження № 2/0182/1259/2019
09.04.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.
при секретарі Рахуба О.Г.
за участю: представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий № 2-3402, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.
У 2006 році позивач зареєструвала у належній їй квартирі відповідача ОСОБА_3 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В травні 2013 року відповідач зі своїм сином добровільно виїхали із зазначеної квартири та з того часу в ній не проживають, не сплачують комунальні послуги та жодних їх особистих в квартирі немає.
Враховуючі те, що відповідачі з травня 2013 року не проживають у спірній квартирі, а вирішити спір у позасудовому порядку не має можливості, оскільки на даний час вони з відповідачем не спілкуються та місце її фактичного проживання не відомо, тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування квартирою № 28 в будинку № 192 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області.
Ухвалою судді від 22 лютого 2019 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17).
Про розгляд даної справи відповідач ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була повідомлена у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачам за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак жодних заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Під час судового засідання 09 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Заслухавши представника позивача, свідків, які підтвердили, що відповідач та її неповнолітній син дійсно з 2013 року не проживаю у квартирі позивача, та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом.
Частиною 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1996 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, за реєстровим № 2-3402 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
У 2006 році зі згодою позивача у належній їй квартирі було зареєстровано відповідача ОСОБА_3, а також її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З матеріалів справи вбачається та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітній син не проживають в належній позивачу квартирі з травня 2013 року, добровільної виїхали з квартири та жодних їх особистих речей в квартирі немає. Дані обставини також підтверджуються відповідним Актом № 690, затвердженим керуючим ОСББ «Шевченко-192» ОСОБА_9 (а.с.6).
Враховуючи те, що ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з травня 2013 року не проживають у спірній квартирі без поважних причин,суд приходить висновку, що відповідач, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього, відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.
За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,141,218,263-265,280 ЦПК України, ст. ст. 317,319,405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, що відповідає ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу
Суддя: ОСОБА_10