Номер провадження: 22-ц/813/193/19
Номер справи місцевого суду: 523/845/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 і представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року (одноособово суддя Сувертак І.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дикий Сергій Петрович про визнання права власності і витребування майна з чужого незаконного володіння,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

22.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_5 про витребування майна від добросовісного набувача, і, остаточно уточнивши позов 04.07.2018 року просив: визнати за ним право власності на транспортний засіб, автомобіль марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 та витребувати у ОСОБА_1 , як добросовісного набувача, на його користь транспортний засіб, автомобіль марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 (далі- автомобіль).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2014 року, позивач придбав зазначений автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_6 , яке видане 01.08.2014 року Центром ДАІ 5103.

У серпні 2015 року автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (далі-ДТП). Позивач передав автомобіль ОСОБА_6 (на даний час є померлим) для ремонту й передав останньому ключі та технічний паспорт на автомобіль і сплатив йому 3000,00 доларів США за ремонт автомобіля. Протягом року ОСОБА_6 запевняв позивача, що автомобіль ремонтується, а приблизно 04.12.2017 року позивачу стало відомо, що він вже не є власником автомобіля.

08.12.2017 року дружина позивача ОСОБА_7 , оскільки позивач перебував у рейсі, звернулась до УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України (надалі матеріали були передані до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП) із заявою про вчинення злочину, зокрема про те, що не встановлена особа у 2015 року, шляхом обману заволоділа транспортним засобом, що належав її чоловіку на праві власності. На підставі заяви внесенні відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудового розслідування №0003937 від 08.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що належний позивачу автомобіль неодноразово перереєстровувався на різних осіб і станом на червень 2018 року зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1

Посилаючись на те, що спірний автомобіль вибув з його володіння поза його волею і незаконно, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного - ОСОБА_1 .

В суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дикий С.П. не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції, приватний нотаріус Дикий С.П. надав заяву про розгляд справи за його відсутності і пояснення на позовну заяву.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.10.2018 року позовзадоволено: суд визнав за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб, автомобіль марки BMW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 р. і витребував від ОСОБА_1 , як добросовісного набувача, на користь ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль марки BMW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску -2007 р. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суд стягнув судовий збір у розмірі 704,80 грн.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду від 02.10.2018 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 зазначає: факт передачі автомобіля на два роки ОСОБА_6 , а у подальшому третім особам поза волею позивача є недоведеним; 04.05.2018 року між ОСОБА_1 та ПП «КАРОЛІННІ», в особі уповноваженої особи Чорноморця М.Ю. , укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля № 6450/18/002134, а 05.05.2018 року проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на автомобіль; на момент реєстрації транспортний засіб у розшуку або під арештом не перебував; ОСОБА_1 вчинив дії щодо з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна і після укладення цього правочину вільно користувався тавідкрито володів спірним автомобілем, як власник, підтвердженням чого є наявність у нього ключів, правовстановлюючого документу на транспортний засіб і договору купівлі-продажу спірного автомобіля; 25.05.2018 року спірний автомобіль було затримано на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову, якою накладено арешт на автомобіль й доставлено для зберігання на спеціальний штраф майданчик № 6 у м. Одесі; ОСОБА_1 . негайно звернувся із зустрічним позовом про визнання права власності та зняття арешту з рухомого майна, але суд не взяв до уваги наведені факти і ухвалою від 01.06.2018 року відмовив у прийнятті позовної заяви; ОСОБА_1 вважає, що не надано доказів, які б надавали право ОСОБА_2 витребувати у нього спірний автомобіль; ОСОБА_2 не доведено, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі, а відтак відсутні підстави для завдоволення позову ОСОБА_2

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивач ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дикий С.П. не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

01.08.2014 року, позивач придбав автомобіль марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_1 , рік випуску - 2007, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_6 , яке видане 01.08.2014 року Центром ДАІ 5103 (а.с.14,110 т.1).

04.04.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Диким С.П. посвідчена довіреність на бланку ВРП № 187785 від імені ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , зокрема з правом розпорядження та експлуатації автомобіля марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007, який належав на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_6 , яке видане 01.08.2014 року Центром ДАІ 5103 (а.с.25 т.1).

22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» і ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 укладено договір комісії з приводу продажу спірного автомобіля та складено акт технічного стану автомобіля, крім того, між ТОВ «Бриз» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу (а.с.17-26 т.1).

08.12.2017 року до ЄДРДР внесені відомості на підстав заяви ОСОБА_7 про заволодіння не встановленою особою у 2015 році майном, чим спричинено матеріальну шкоду у великих розмірах на суму 450 000 гривень за ознаками ст. 190 ч.3 КК України (а.с.15,16 т.1).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року накладено арешт на спірний автомобіль із забороною вчиняти будь-які дії стосовно транспортного засобу та вилучення автомобіля (а.с.64,65 т.1).

19.03.2018 року приватний нотаріус Дикий С.П. надав письмові пояснення про те, що довіреність від 15.04.2015 року за №546, яка знаходиться в матеріалах справи на ім`я ОСОБА_2 ним не посвідчувалась і в Єдиний реєстр довіреностей не вносилась, під реєстровим номером, вказаним у довіреності ОСОБА_2 зареєстрована інша нотаріальна дія з іншою датою щодо іншої особи (а.с.68 т.1).

04.05.2018 року між ПП «Каролінні» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 (а.с.184,185 т.1).

На виконання ухвали суду від 06.04.2018 року 25.05.2018 року складно акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, спірного автомобіля (а.с.135 т.1).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались.

Між сторонами виникли правовідносини із захисту права власності, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов про визнаня права власності і витребування майна від доборосовісного набувача з чужого незаконного володіння виходив з того, що позивач ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_6 , яке видане 01.08.2014 року Центром ДАІ 5103 є власником автомобіля марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_1 , рік випуску - 2007, вибув з володіння позивача поза його волею, оскільки довіреність ВРП 187785 від 04.04.2015 року за №546 приватним нотаріусом Диким С.П. не посвідчувалась і в Єдиному реєстрі довіреностей не реєструвалась (а.с.230-234 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступні обставини.

ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_5 про витребування майна від добросовісного набувача, і, остаточно уточнивши позов 04.07.2018 року просив: визнати за ним право власності на транспортний засоб, автомобіль марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 і витребувати у ОСОБА_1 , як добросовісного набувача, на його користь транспортний засіб, автомобіль марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007 (а.с.2-8,170-176 т.1).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ст. 388 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Диким С.П. посвідчена довіреність на бланку ВРП № 187785 від імені ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , зокрема з правом розпорядження та експлуатації автомобіля марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007, який належав на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_6 , що видане 01.08.2014 року Центром ДАІ 5103.

22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» і ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 укладено договір комісії з приводу продажу спірного автомобіля та складено акт технічного стану автомобіля, крім того, 22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ст.203 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1,3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За обставинами справи, автомобіль вибув з володіння позивача ОСОБА_2 на підставі договору комісії від 22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» і ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу автомобіля від 22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» та ОСОБА_4 ..

Довіреність від 04.04.2015 року на бланку ВРП № 187785 від імені ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , зокрема з правом розпорядження та експлуатації автомобіля марки ВМW X5 легковий універсал, чорного кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , рік випуску - 2007, договір комісії від 22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» і ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 й договір купівлі-продажу автомобіля від 22.03.2017 року між ТОВ «Бриз» та ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку не оспорені і не визнані недійсними.

Зважаючи на те, що правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль вибув з володіння позивача з його волі на підставі цивільно-правових угод, які, у встановленому законом порядку, не визнані недійсними, відсутні правові підстави для задоволення позову позивача, як власника, про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння від добросовісного набувача ОСОБА_9 з підстав ст. 388 ч. 1 ЦПК України.

Оскільки позивач не довів своїх вимог на витребування майна з чужого незаконного володіння у добросовісного набувача, колегія суддів відмовляє у позові.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника відповідача у скарзі про те, що позивач ОСОБА_2 не довів, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для задоволення скарги.

Ствердження у скарзі про те, що суд першої інстанції необґрунтовано вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомбіль не приймаються до уваги, оскільки не мають правового значення для вирішення по суті скарги на рішення суду.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач не довів своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення прав чи інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, суд неправильно застосував норми матеріального права - ст. 388 ЦК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у позові в повному обсязі.

Відповідно до ст. 158 ч.9 ЦПК України, у разі ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, вжиті на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.ч.1.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів частково задовольняє скаргу відповідача і відмовляє у позові ОСОБА_2 тому відповідача має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 114,40 гривень, які документально підтверджені (а.с.4,15 т.2).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль і витребування майна з чужого незаконного володіння.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІІН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_5 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 114,40 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подано до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 21.05.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков Є.С. Сєвєрова