Справа № 305/1235/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Терпай С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 22 жовтня 2018 року (у складі судді Марусяк М.О.) за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Великобичківської сільської ради Рахівського району, третя особа - Рахівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у липні 2018 р.

Просив визначити для нього як спадкоємця за законом додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області заяви про прийняття ним спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

На обґрунтування позовних вимог указав, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була його матір'ю та проживала в житловому будинку АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок. Оскільки заповіту немає, то спадкоємцем першої черги за законом після смерті є він - позивач.

Установлений законом строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, так як на той час був у довготривалому перебуванні за межами України на сезонних заробітках. До того ж йому не було відомо про те, що для прийняття спадщини потрібно звертатися до нотаріуса із відповідною заявою протягом шести місяців.

Відтак вважає можливим звернутися до суду за захистом свого права.

Рішенням Рахівського районного суду від 22 жовтня 2018 р. у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-майнових спорів між спадкоємцями з приводу прийняття спадщини після смерті мами не існувало та не існує через відсутність інших спадкоємців;

-після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася;

-у спірних правовідносинах не порушуються права інших спадкоємців, відтак суд має право визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про її прийняття;

-відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог;

-законодавцем не передбачено імперативної відмови у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини через правову несвідомість чи незнання чинного законодавства спадкоємцями.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення- залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

При цьому встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 р. померла громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 29 жовтня 2012 р. був зроблений відповідний актовий запис за №114, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (а.с.10).

Позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті громадянки ОСОБА_3, оскільки є її сином, що стверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 1982 р., архівною довідкою № Б-59/01-25, виданою 17.01.2018 р. державним архівом Закарпатської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 04 січня 2018 р. (а.с.7,8,9).

Інші спадкоємці першої черги, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини відсутні, що стверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №505554685, виданого 15 січня 2018 р. приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. (а.с.12).

Сторона позивача зазначає, що ОСОБА_3 до дня її смерті належав на праві приватної власності (в цілій частині) житловий будинок АДРЕСА_1

Однак, належних і допустимих доказів у підтвердження указаного суду не було надано.

Із відповіді на адвокатський запит №187/02-05, наданої 14.02.2018 р. Великобичківською селищною радою видно, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5, який продав указаний будинок ОСОБА_6 (а.с.11).

За приписами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов'язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов'язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

У силу вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до відсутності майнових спорів між спадкоємцями з приводу прийняття спадщини після смерті мами через відсутність інших спадкоємців; у спірних правовідносинах не порушуються права інших спадкоємців, а відтак суд має право визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про її прийняття.

Однак, доводи апеляційної скарги не мають жодного правового значення для суті спірних правовідносин, оскільки основною доказовою базою у позовах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини має бути доведення спадкоємцем поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Натомість, позивач жодними належними та допустимим доказами не наводить таких поважних причин.

Відсутність інших спадкоємців і претензій на предмет спадщини зі сторони інших спадкоємців не є самодостатньою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Окрім того, як видно з відповіді на запит від 14 лютого 2018 р., житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет спадщини), належав ОСОБА_5 (онукові спадкодавця), а згодом буд проданий громадянину ОСОБА_6, який зареєстрований у вказаному будинку з 22.10.2007 р.

Отже, позивач не лише не довів поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так до всього не надав належних доказів того, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є дійсно предметом спадкування після смерті ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, є недостатніми для його скасування і задоволення позовних вимог.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2.Рішення Рахівського районного суду від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 р.

Судді: