РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №:755/1678/19

Провадження №: 2/755/1797/19

"05" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, -

у с т а н о в и в :

31.01.2019 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 17 липня 2015 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не проживають разом з початку 2018 року. Відповідач допомоги на утримання дочки не надає. Свою відмову у наданні коштів на утримання сім'ї і дитини відповідач не пояснив. Однак, дочці ОСОБА_3, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За твердженням позивача, забезпечити дочці такий рівень життя вона одна не має змоги. Позивачка зазначає, що відповідач має джерела доходів у вигляді заробітної плати, так як є керівником відділення групи «Б» в АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Киїй, вyл. Закревського, 61/2. За твердженням позивача, свого зобов'язання відповідач не виконує, а саме: не сплачує аліменти на утримання доньки, що призводить до скрутного становища. У даний час позивачка знаходиться у відпустці по погляду за дитиною до досягнення нею трьох років. В зв'язку з цим позивачка не має змоги працювати, так як догляд за дитиною потребує часу. Рідні позивача не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки та на утримання непрацездатної дружини. У зв'язку зі значним підвищенням цін на всі групи товарів позивачу не достатньо коштів для повноцінного життєзабезпечення дитини, у той же час позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину з якою проживає дитина, оскільки відповідач знаходиться у працездатному віці, здоровий та працевлаштований. За твердженням позивача, відповідач може надавати матеріальну допомогу без будь-яких складнощів для власного бюджету, відповідач інших утриманців не має, він працевлаштований, а тому він може сплачувати заявлений розмір аліментів Окрім заявлених до стягнення аліментів на утримання дитини, інших аліментів відповідач не сплачує.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відповідності до вимог ЦПК України був належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, додатково ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява та додатки до неї направлялись за повідомленою позивачем адресою місця роботи відповідача, однак поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення не викладав.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі мають спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та дитина зареєстровані за одною адресою (АДРЕСА_1), отже проживають разом, що вказує на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача (а.с. 13-14). При цьому, відповідач за паспортними даними зареєстрований за іншою адресою у м. Ясинувата Донецької області, отже відповідач разом зі своєю дружиною та дитиною не проживає (а.с. 7-9).

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.ст. 81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання його неповнолітньої дитини, суд враховує працездатний вік платника аліментів, відсутність даних про його незадовільний стан здоров'я, наявність будь-яких інших утриманців. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, тож має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини, тому суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, суд приходить до висновку про те, що такі вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо перебування відповідача у працездатному віці, відсутності даних про наявність інших осіб на його утриманні, при цьому ураховуючи відсутність даних про розмір матеріального забезпечення самого відповідача, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру утримання на позивача у розмірі 1/6 від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Крім того, суд роз'яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 76-81, 84, 89, 141, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 281, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2019 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 31.01.2019 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.04.2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Відповідач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Суддя -