04 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арешту з нерухомого майна,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з нерухомого майна.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.05.2017 року помер її син ОСОБА_2. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.
21.11.2017 року на підставі ч. 3 ст. 1268 та ст. 1297 ЦК України позивачка звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, відкриту внаслідок смерті сина ОСОБА_2, на підставі чого в Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа №61595593, № 323/2017 у нотаріуса.
В жовтні 2018 року позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 28.03.2012 року зареєстровано обтяження реєстраційний №12328901, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.03.2012 року ВП31794874, державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ, виконавчий лист № 2-1254 від 05.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заборгованості 6841,56 грн.
23.10.2018 року позивачка звернулася до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про скасування арешту з невизначеного майна, всього нерухомого майна боржника ОСОБА_2.
02.11.2018 року від Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції позивачці надана відповідь, що її заява про зняття арешту не підлягає задоволенню, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні законні підстави для зняття арешту з майна боржника.
Позивач посилаючись на те, що арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2, порушує її право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку входить до складу спадщини відкритої внаслідок смерті ОСОБА_2, першочергове право на спадкування за законом якої вона має та яка належить їй з часу відкриття спадщини, просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 23.11.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з нерухомого майна та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, просить вирішити справу на розсуд суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №0318132, позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2
13.05.2017 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №389101, яке видане 02.10.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та свідоцтвом про народження серії V-УР №0318132 від 16.01.1965 року, яке видане Орджонікідзевським районним бюро ЗАГС міста Запоріжжя.
Внаслідок смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.05.2017 року, відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.
21.11.2017 року на підставі ч. 3 ст. 1268 та ст. 1297 ЦК України позивачка звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, відкриту внаслідок смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.05.2017 року, на підставі чого в Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа №61595593, № 323/2017 у нотаріуса, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49956032 від 21.11.2017 року.
Вищезазначене також підтверджується матеріалами спадкової №323/2017 наданими суду Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №144847567 від 11.11.2018 18:02:28 вбачається, що на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 зареєстровано обтяження а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12328901; зареєстровано: 28.03.2012 13:57:06 за №12328901 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошен ня заборони на його відчуження, 31794874, 28.03.2012, державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3, виконавчий лист № 2-1254 від 05.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заборгованості 6841,56 грн; обєкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно боржника; власник: ОСОБА_2.
Відповідно до підпунктів 4.15 та 4.17 глави 10 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 за № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Однією з таких підстав є успадкування прав на майно у відповідності до ст.1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Стаття 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
П. 3 ст. 41 Конституції України закріплює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
П.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не здійснюється, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.
Зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12328901; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 31794874, 28.03.2012, державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3, виконавчий лист № 2-1254 від 05.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заборгованості 6841,56 грн.; обєкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно боржника; власник: ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя Ю.В.Геєць