ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Чернівці

Справа № 725/2177/18

Провадження № 22-ц/822/486/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар - Герман Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2018 року у цивільній справі за скаргою Національного банку України, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Курочки Валерія Івановича, головуючий у І-й інстанції - Іщенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Національний банк України звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця Курочки В.І. протиправними та неправомірними та зобов`язати державного виконавця розпочати примусове виконання вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 листопада 2006 року по справі №1-266, яке набрало законної сили 13 березня 2007 року, на підставі виконавчого листа від 14 березня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь НБУ матеріальної шкоди в розмірі 2 400 грн.

У скарзі посилався на те, що тільки 11 квітня 2018 року дізнався про порушення своїх прав, а саме, що 28 березня 2018 року державним виконавцем винесено рішення (повідомлення) про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа №1-266, виданого 14 березня 2007 року Першотравневим районним судом м. Чернівці.

Зазначав, що вказаний факт підтверджується відбитком вхідного штампу Управління організації документування управлінської інформації Національного банку України.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2018 року скаргу Національного банку України залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржник пропустив строк звернення до суду із вказаною скаргою, оскільки відсутнє підтвердження отримання заявником оскаржуваного рішення державного виконавця саме 11 квітня 2018 року.

На зазначену ухвалу суду Національний банк України подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтями 447, 449 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд першої інстанції в ухвалі від 25 квітня 2018 року, як на підставу залишення без розгляду скарги Національного банку України, послався на відсутність підтвердження отримання заявником оскаржуваного рішення державного виконавця саме 11 квітня 2018 року.

Однак таке твердження суду суперечить матеріалам справи, в яких міститься повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з відбитку вхідного штампу на якому вбачається, що таке повідомлення Національний банк України отримав 11 квітня 2018 року (а.с. 51).

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак, несвоєчасного звернення заявника до суду з даною скаргою, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, реальна можливість зробити обґрунтований висновок (достовірно дізнатися) про стан своїх прав у виконавчому провадженні та подати аргументовану скаргу у заявника виникла лише після 11 квітня 2018 року.

Зі скаргою заявник звернувся до суду 20 квітня 2018 року, тобто на 9 день, що підтверджується фіскальним чеком № 0033 від 20 квітня 2018 року та описом вкладення.

Про вказані обставини заявник вказав у поданій ним до суду скарзі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання строку на звернення боржника у виконавчому провадженні зі скаргою, не перевірив доводів заявника, не врахував обставини перебігу строку на оскарження та не дав аргументованих відповідей на доводи заявника.

Враховуючи зазначені заявником обставини щодо своєчасного подання скарги та необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд приходить до висновку, що Національним банком України дотримано вимоги положення ч. 1 ст. 449 ЦПК України щодо подання скарги у десятиденний строк з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду у зв`язку із пропуском десятиденного строку на звернення зі скаргою до суду, чим позбавив скаржника права на судовий захист своїх прав, який гарантований статтею 55 Конституції України.

Відтак, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала відповідно до положень частини 1 статті 379 ЦПК України - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 квітня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк