Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа №377/612/17-ц

провадження № 61-31185св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), КоротунаВ. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Управління пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу на рішення ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Олійника В. І., Лівінського С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області (далі - Управління) про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог указував, що він є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. 01 червня 2017 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на неодержані ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 64 707,62 грн, що були їй нараховані на підставі постанови Славутицького міського суду Київської області від 04 травня 2011 року, однак відповідач відмовляється їх виплатити. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача зазначені кошти.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з Управління на користь ОСОБА_4 64 707,62 грн недоотриманої пенсії, нарахованої померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2017 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач неправомірно утримує належні позивачу кошти, які входять до складу спадщини і які присуджені спадкодавцю за рішенням суду й не отримані ним за життя.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Рішенням апеляційного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідач не оспорює право позивача на отримання зазначених коштів, постанова Славутського міського суду Київської області від 04 травня 2011 року знаходиться на примусовому виконанні й позивач не позбавлений права подати заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок апеляційного суду про перехід

до позивача права на отримання успадкованих коштів у вигляді недоотриманої грошової суми пенсії його дружини шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні не відповідає вимогам закону та наявним у справі доказам, оскільки його право підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, а відповідач відмовляється повернути належні позивачу кошти.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

01 лютого 2018 року від Управління до Верховного Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що рішення апеляційного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 04 травня 2011 року зобов'язано Управління провести ОСОБА_5 перерахунок пенсії та обчислити її у розмірі не меншому ніж вісім мінімальних пенсій за віком згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання зазначеної постанови Управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_5 на суму 64707,62 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 червня 2017 року ОСОБА_4 є спадкоємцем після смерті своєї дружини коштів у розмірі 64707,62 грн, які належали спадкодавцю згідно з постановою Славутицького міського суду Київської області від 04 травня 2011 року.

Згідно з повідомленням Управління від 30 травня 2017 року рішення по перерахунку коштів ОСОБА_5 на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 04 травня 2011 року внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440.

Листом від 01 серпня 2017 року Управління повідомило ОСОБА_4 про те, що виплата нарахованих сум на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 04 травня 2011 року не проводилась у зв'язку з відсутністю цільових коштів на фінансування зазначених виплат.

Відповідач не заперечує, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати ОСОБА_5 за судовими рішеннями, становить 64 707,62 грн.

В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_5 належні їй за життя кошти.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до положень статей 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (KECHKO v. UKRAINE, № 63134/00, § 26, ЄСПЛ, від 08 листопада 2005 року).

Установивши, що ОСОБА_5 здійснено перерахунок пенсії на підставі судового рішення позивач як спадкоємець в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті дружини та отримав свідоцтво про право на спадщину на суму 64707,62 грннарахованої, але не отриманої спадкодавцем пенсії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд помилково вважав, що належним способом захисту позивача є його звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки право обирати спосіб отримання коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину належить позивачу.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року скасувати, залишити в силі рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило