Справа № 357/3964/19
У Х В А Л А

15.04.2019 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, просила суд скасувати запис у спадковому реєстрі та державному реєстрі речових прав запис щодо реєстраціє за ОСОБА_1 права власності на 3/4 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок №27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський, що належало померлому 27.12.2015 року ОСОБА_6 та внести запис про скасування державної реєстрації; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на 3/4 частини автомобіля ВАЗ 2106, що належав померлому 27.12.2015 року ОСОБА_6 та внести запис про скасування держаної реєстрації; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину на 1/4 частину 33/100 житлового будинку №27 в відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський та свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину автомобіля ВАЗ 2106, які отримала ОСОБА_8 30.01.2017 року.; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі речових прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 права власності на 3/4 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок №27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський, що належало померлому 27.12.2015 року ОСОБА_6 та внести запис про скасування державної реєстрації; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на 3/4 частини автомобіля Ваз 2106, що належав померлому 27.12.2015 року ОСОБА_6 та внести запис про скасування держаної реєстрації. Крім того, позивачка просить суд витребувати копію спадкової справи №46/2018 року у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та витребувати копію спадкової справи № 15/2016 року у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5. Позивачка просить звільнити її від сплати судового збору оскільки у неї скрутне матеріальне становище, вона утримує спадкове майно і заробітної плати у розмірі 4173 грн. в місяць недостатньо для оплати судового збору та проживання.

Оглянувши позовну заяву та додатки до неї суд вказує на таке.

Подана заява не відповідає вимогам ст.175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Всі відомі позивачці відомості подана позовна заява не містить, зокрема в ній не зазначено серію та номер паспорта позивачки.

З позовної заяви не можливо встановити чи проводились позивачкою заходи досудового врегулювання спору, про що має бути зазначено в позовній заяві, як того вимагає п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачка додає до позовної заяви копії письмових доказів, однак не зазначає про наявність чи відсутність у нього оригіналів таких доказів. Крім того, позивачкою не підтверджено відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, чим не дотримано вимог ч.5 ст.95 ЦПК України.

Позивачка включив до змісту позовних вимог клопотання про витребування доказів, а саме копій спадкових справ від нотаріусів.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження здійснення нею будь-яких заходів для отримання таких доказу самостійно, як і не наведено причин неможливості самостійного отримання доказу, тому у задоволенні поданого клопотання слід відмовити як не обґрунтованого.

ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи заявлене клопотання додала до нього Довідку про доходи від 08.04.2019 року №002/19 виданої ФОП ОСОБА_3 за змістом якої її загальний дохід за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року складає двадцять чотири тисячі сто пятдесят гривень. Будь-яких інших доказів на підтвердження свого майнового стану, позивачка на оцінку суду не надала.

Суд звертає увагу позивачки, що Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобовязання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від предявлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Позивачка ОСОБА_1 має стабільний дохід, на праві приватної власності їй належить рухоме та нерухоме майно. Тому, у суду відсутні підстави для висновку, що матеріальний стан позивачки не дозволяє їй сплатити судовий збір за подану позовну заяву чи що сплата судового збору значно погіршить її фінансове становище, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Суд звертає увагу позивача, що за змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви не майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір»).

Позивачкою ОСОБА_1 заявлено наступні позовні вимоги: скасувати запис у спадковому реєстрі та державному реєстрі речових прав запис щодо реєстраціє за ОСОБА_1 права власності на 3/4 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок №27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський, та внесення запис про скасування державної реєстрації - одна вимога; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на 3/4 частини автомобіля ВАЗ 2106 та внести запис про скасування держаної реєстрації друга вимога; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину на 1/4 частину 33/100 житлового будинку №27 в відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський та свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину автомобіля ВАЗ 2106, які отримала ОСОБА_8 30.01.2017 року третя вимога; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі речових прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 права власності на 3/4 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок №27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м.Біла Церква, провулок Таращанський, та внести запис про скасування державної реєстрації четверта вимога; скасувати запис в спадковому реєстрі та державному реєстрі прав запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на 3/4 частини автомобіля Ваз 2106, та внести запис про скасування держаної реєстрації пята вимога.

Отже, позивачці ОСОБА_1 необхідно сплатити 3 842 грн. судового збору ( реквізити: БЦ УК/м.Бiла Церква/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009832, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 0043, Код класифікації доходів бюджету 22030101) надавши оригінал квитанції про сплату судового збору до суду.

У п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України законодавець покладає на позивача обовязок визначити у позовній заяві зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Мотиви звернення до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зводяться до того, що реєстрація її права власності на спадкове майно в реєстрі не відповідає рішенню суду від 17.07.2018 року у справі №357/8597/17, адже на підставі цього рішення частки змінились.

У звязку з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на наступному.

Наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 N 1810/5 затверджено Положення про Спадковий реєстр (далі Положення).

Відповідно до п.1.3 Положення, реєстраторами Спадкового реєстру (далі - Реєстратор) є:1.3.1. Державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, що мають доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін'юсту щодо посвідчених заповітів, спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведених спадкових справ та

виданих свідоцтв про право на спадщину. 1.3.2. Державне підприємство "Національні інформаційні системи" та його регіональні філії щодо: заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування; заповітів, спадкових договорів, посвідчених консульськими установами України, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведених такими установами спадкових справ та виданих ними свідоцтв про право на спадщину; заповітів, посвідчених (складених та/або прийнятих на зберігання) і зареєстрованих в іноземних державах згідно з Конвенцією ( 994_678 ), запити про реєстрацію яких в Україні на прохання заповідача подані Мін'юсту, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів. 1.3.3. Посадові особи органу місцевого самоврядування, що мають доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін'юсту щодо заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину.

17.07.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 357/8597/17 яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд вирішив визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину на 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою м.Біла Церква Київської області, провулок Таращанський та транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21061 реєстраційний номер АІ 5152АЕ, видані 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Білоцерківсього міського нотаріального округу ОСОБА_5, спадкова справа № 15/2016, зареєстровано в реєстрі за № 44 та № 48. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6, який помер 27 грудня 2015 року, та ОСОБА_1 33/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою м.Біла Церква Київської області, провулок Таращанський та легковий автомобіль марки ВАЗ моделі 21061 реєстраційний номер АІ 5152АЕ. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 33/200 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою м.Біла Церква Київської області, провулок Таращанський як на частку у спільному майні подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку на легковий автомобіль марки ВАЗ моделі 21061 реєстраційний номер АІ 5152АЕ як на частку у спільному майні подружжя. В іншій частині вимог відмовити.

У відповідності до п.2.2.4 Положення, реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заведену спадкову справу щодо визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним (вид, дата та номер документа, на підставі якого свідоцтво про

право на спадщину визнане недійсним, найменування суду (видавець).

Відповідно до приписів ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Проаналізувавши наведене слід дійти висновку, що для проведення державної реєстрації набутих майнових прав за рішенням суду у справі № 357/8597/17 ОСОБА_1 необхідно було звернутися до відповідного субєкта наділеного правом вчиняти реєстраційні дії в порядку визначеному законом. Разом з тим, подана позовна заява не містить доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до реєстратора, а їй було відмовлено у вчиненні відповідних реєстраційних дій.

У звязку з цим не зрозуміли ким та які саме права ОСОБА_1 порушено.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви, її слід залишити без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на численні недоліки позовної заяви поданої ОСОБА_1 суд, сприяючи у реалізації прав позивачки вважає за необхідне розяснити їй наступне.

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (ст.59 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ст.3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

В звязку з тим, що право на правову допомогу для ОСОБА_1 гарантовано Державою, суд, для ефективного захисту її прав, вважає за необхідне розяснити позивачці необхідність звернення за професійною правничою допомогою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84, 136, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, копії спадкової справи №46/2018 року у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та копії спадкової справи № 15/2016 року у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5І відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_10