ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м.Суми

Справа №591/2679/18

Номер провадження 22-ц/816/2638/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сумської міської ради Якименко Ольги Ігорівни, представника відповідача державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни Казака Михайла Владиленовича, представника третьої особи Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Дмитретнка Сергія Миколайовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни, в інтересах якої діє представник Казак Михайло Владиленович , на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2019 року в складі судді Грищенко О. В., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 19 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сумської міської ради, державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни, треті особи: ОСОБА_4 , міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просив:

- скасувати рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року № 2769-МР «Про надання земельної ділянки у власність учаснику АТО ОСОБА_4 .» за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

- скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка надана у власність громадянину ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року № 2769-МР «Про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 » за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка надана у власність громадянину ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га.

Не погоджуючись з судовим рішенням, державний реєстратор управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Н.С., в інтересах якої діє представник Казак М.В. , оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник Казак М.В. послався на те, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності належним чином не обґрунтована, а з позову не вбачається, що вона пов`язана з вимогою про скасування рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року. На думку заявника апеляційної скарги, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, тому суд безпідставно відкрив провадження у справі. Представник відповідача вважає помилковим висновок суду про те, що земельна ділянка площею 0,12 га, яка належить позивачу і земельна ділянка площею 0,1 га, яка надана у власність ОСОБА_4 , фактично є однією і тією ж самою земельною ділянкою, оскільки вказана обставина не підтверджена доказами, зокрема, у справі відсутній висновок експерта про наявність порушення меж або накладання земельних ділянок. Крім того, представник Казак М.В. не погодився з посиланням суду на незаконність оскарженого рішення міської ради, так як вимога про його незаконність або про недійсність позивачем не заявлялась. У той же час, представник відповідача зазначив, що у позовній заяві не вказано, коли саме позивач почав користуватися земельною ділянкою та якими доказами підтверджується те, що його земельна ділянка і земельна ділянка, виділена у власність ОСОБА_4 спірним рішенням органу місцевого самоврядування, фактично є однією земельною ділянкою. До того ж, представник позивача вважає, що суд дійшов помилкового висновку про порушення прав позивача на земельну ділянку, оскільки у рішенні суду не зазначено способу порушення його прав та ким саме вони були порушені: Сумською міською радою чи державним реєстратором. Також, заявник апеляційної скарги вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових поправ та їх обтяжень» не передбачено захист порушеного права шляхом скасування державної реєстрації прав. В апеляційній скарзі йдеться і про те, що суд скасував державну реєстрацію прав ОСОБА_4 через скасування рішення про державну реєстрацію його прав, проте, відповідну вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 позивач не заявляв. При цьому, представник відповідача звернув увагу і на те, що позов має два предмета спору, а саме: скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації, однак, оскаржене рішення суду не містить будь - якої інформації в якій частині воно стосується кожного з відповідачів. Доводи апеляційної скарги також зводяться до того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг у м. Суми Юрченко Н . С ., так як в дійсності посада відповідача називається «державний реєстратор управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради», державний реєстратор не є ні юридичною, ні фізичною особою. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що позовна заява не містить як обґрунтування вимог до державного реєстратора, так і самих вимог до нього, тому суд повинен був відмовити в позові, поданому до неналежного відповідача та ухвалити рішення по суті позовних вимог до належного відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача державного реєстратора Казака М.В. про задоволення апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , представника відповідача Сумської міської ради Якименко О.І. та представника третьої особи міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області Дмитренка С.М. - про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянка площею 0,12 гектарів по АДРЕСА_1 на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Червоненської сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року раніше, ніж третя особа ОСОБА_4 , якому надана земельна ділянка площею 0,10 га за цією ж адресою на підставі спірного рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року № 2769-МР, тому суд вважав, що вказане рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно порушує права позивача, як власника земельної ділянки. При цьому, суд зазначив, що оскільки рішення міської ради від 29 листопада 2017 року № 2769-МР, на підставі якого проведено державну реєстрацію речових прав третьої особи на земельну ділянку має бути скасовано, тому підлягає скасуванню і сама державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка надана у власність ОСОБА_4

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 та рішення Червоненської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 23 грудня 1993 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,12 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Червоненської сільської ради по АДРЕСА_1 та має цільове призначення для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вказана земельна ділянка була передана у власність позивачу на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Червоненської сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року (а.с. 11 - 12, 73).

Як встановлено судом першої інстанції, земельній ділянці позивача не був присвоєний кадастровий номер і вона не була зареєстрована у Державній національній кадастровій системі. В подальшому, спірна земельна ділянка була включена до території м. Суми.

Рішенням Сумської міської ради від 14 червня 2017 року № 2221-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО» ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) орієнтовною площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62).

13 жовтня 2017 року третя особа ОСОБА_4 звернувся до Сумської міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 63).

З інформації Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 23 жовтня 2017 року за № 06-01-16/2033 до проекту рішення Сумської міської ради «Про надання земельних ділянок у власність учасника АТО», направленої на адресу секретаря Сумської міської ради Баранова А.В., вбачається, що управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради було відомо про наявність рішення ХVІІІ сесії ХХІ скликання народних депутатів Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області від 23 грудня 1993 року про виділення відповідним особам земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво, у зв`язку з чим були наданні земельні ділянки у приватну власність в аерофлотському районі, зокрема, по АДРЕСА_1 та ін. Для більш детального вивчення даного питання департаментом було направлено лист до архівного відділу Сумської райдержадміністрації з проханням надати архівний витяг з рішення від 23 грудня 1993 року з усіма додатками, але витягу не було надано. Враховуючи викладене, Департамент забезпечення ресурсних платежів повідомив, що прийняття рішень Сумською міською радою про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок учасників АТО, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 може привести до порушень прав та інтересів осіб, зазначених у рішенні ХVІІІ сесії ХХІ скликання народних депутатів Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області від 23 грудня 1993 року про виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво (а.с. 84 - 85).

У подальшому, на підставі розробленого проекту землеустрою земельній ділянці по АДРЕСА_1 був присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1 , а Сумською міською радою було прийняте рішення від 29 грудня 2017 року за № 2769-МР про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 (а.с. 64).

Згідно з даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15 грудня 2017 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у м. Суми Юрченко Н.С. проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Підстава виникнення права власності: рішення «Про надання земельних ділянок у власність учасника АТО» серія та номер 2769-МР, видане 29 листопада 2017 року, видавник: Сумська міська рада. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38796863 від 18 грудня 2017 року, Юренко Н.С. , Центр надання адміністративних послуг у м. Суми, Сумська область (а.с. 14 - 15).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2, п.п. «г», «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосуванням інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регламентований ст. 123 ЗК України.

Так, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 ЗК України).

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (абз. 2 ч. 1 ст. 123 ЗК України).

Таким чином, на підставі встановлених в справі обставини та наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскільки позивач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 0,12 гектарів по АДРЕСА_1 на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Червоненської сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року раніше, ніж третя особа ОСОБА_4 , якому надана земельна ділянка площею 0,10 га за цією ж адресою на підставі спірного рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року № 2769-МР, тому вказане рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, так як воно порушує права позивача, як власника тієї земельної ділянки, у зв`язку з чим апеляційна скарга в зазначеній частині задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів тієї обставини, що земельна ділянка площею 0,12 га, яка належить позивачу, і земельна ділянка площею 0,1 га, яка спірним рішенням міської ради надана у власність ОСОБА_4 , фактично є однією і тією самою земельною ділянкою, не можна взяти до уваги. Зокрема, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді відповідач Сумська міська рада та третя особа міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не заперечували доводів позовної заяви про те, що фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі рішень органів місцевого самоврядування отримали у власність одну і ту ж земельну ділянку, яка знаходиться за однією адресою: АДРЕСА_1 . Однак, як вказали учасники справи, інформація в Державному земельному кадастрі щодо надання позивачу у власність земельної ділянки відсутня, так як Законом України «Про Державний земельний кадастр», який набув чинності 01 січня 2013 року не передбачено автоматичної державної реєстрації земельних ділянок, право власності (користування) на які виникло до 2004 року.

Разом з тим, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Отже, та обставина, що земельній ділянці позивача не було присвоєно кадастрового номера і вона не зареєстрована в Державному реєстрі земель не дає підстав стверджувати, що вказана земельна ділянка по АДРЕСА_1 на час винесення рішення Сумської міської ради від 29 грудня 2017 року за № 2769-МР про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 належала до комунальної форми власності, що надає підстави критично відноситись до доводів апеляційної скарги в цій частині.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги обставини того, що спірна земельна ділянка має певну адресу, а однією із складових оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна є присвоєння таким об`єктам окремої поштової адреси. Крім того, перед тим, як приймати рішення про виділення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 Сумська міська рада володіла інформацією про належність цієї ж земельної ділянки іншій особі.

Таким чином, Сумська міська рада, приймаючи рішення від 29 грудня 2017 року за № 2769-МР про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки і надання її у власність ОСОБА_4 , не виконала вимоги законодавства та допустила порушення прав ОСОБА_1 , як власника тієї земельної ділянки, ураховуючи, що та земельна ділянка вже не могла бути передана у власність іншій особі.

Та обставина, що позивач не заявляв вимоги про визнання недійсним рішення міської ради від 29 листопада 2017 року не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, що стосується спірного рішення органу місцевого самоврядування. При цьому, колегія суддів бере до уваги обставини того, що, як на правову підставу позову у вказаній частині позивач послався на ч. 1 ст. 393 ЦК України, у якій, зокрема, йдеться про те, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом останнього, кому належить майно, визнається судом незаконним та скасовується.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, спірне рішення органу місцевого самоврядування порушує права позивача, як власника земельної ділянки, тому є незаконним та підлягає скасуванню, а доводи апеляційної скарги, які спростовують вказаний висновок суду, не заслуговують на увагу, як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності рішення суду в частині скасування рішення органу місцевого самоврядування також не ґрунтуються на законі та відповідних доказах.

У той же час, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів факту порушення його прав державним реєстратором та про те, що згідно з вимогами ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових поправ та їх обтяжень» не передбачений захист порушеного права шляхом скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з матеріалів справи, предметом спору у цій справі, крім вимоги про скасування рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року, є скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Спірні правовідносини обумовлені незгодою позивача, який є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , з правомірністю набуття ОСОБА_4 права власності на цю ж земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою.

Відтак, предметом розгляду в цій справі можна вважати не рішення та дії державного реєстратора, а законність набуття ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до пункту 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельної ділянки у власність із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передання її у власність чи надання у постійне користування.

Вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації, зокрема, щодо реєстрації права власності визначений у частині першій статті 24 Закону.

Повноваження державного реєстратора щодо перевірки поданих для проведення державної реєстрації документів обмежені встановленням відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами.

Отже, як вважає колегія суддів, державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб на земельну ділянку, якщо правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав на неї і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з твердженням апеляційної скарги про те, що державний реєстратор управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Юрченко Н.С. не може бути належними відповідачем за позовною вимогою про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки така вимога є похідною від вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого державна реєстрація була проведена.

У статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових поправ та їх обтяжень» міститься вичерпний перелік підстав для внесення запису про скасування державної реєстрації прав. Зокрема, за змістом частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, записів про проведену державну реєстрацію прав.

Позивач, звертаючись з даним позовом, просив, зокрема, скасувати і державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Задовольняючи вказану позовну вимогу, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що обраний спосіб захисту суперечить вимогам закону.

Разом з тим, нормами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових поправ та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду документів, що стали підставою для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор зобов`язаний внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації цих прав.

Відтак, скасування судом рішення Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року про надання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 є підставою для скасування державним реєстратором державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на ту ж земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Проте, суд першої інстанції на вказані положення Закону уваги не звернув та помилково вважав, що обраний позивачем спосіб захисту його прав щодо скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є ефективним.

Таким чином, рішення суду на підставі ст. 376 ч. 1 п. п. 1, 4 ЦПК України в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської міської ради, державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Н.С. про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково (на 50 %), тому на підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 704,80 грн судового збору, сплаченого ним в суді першої інстанції (задоволена вимога немайнового характеру), а з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача державного реєстратора Юрченко Н.С. підлягає стягненню судовий судовий збір за апеляційний розгляд справи в розмірі 1057,20 грн (2114,40 грн*50%).

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни , в інтересах якої діє представник Казак Михайло Владиленович , задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської міської ради, державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни, треті особи: ОСОБА_4 , міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської міської ради, державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни, треті особи: ОСОБА_4 , міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 704,80 грн судового збору, сплаченого в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Юрченко Наталії Сергіївни1057,20 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина