Єдиний унікальний номер 243/5699/17 Номер провадження 22-ц/804/1064/19

Єдиний унікальний номер 243/5699/17 Головуючий у 1 інстанції Хаустова Т.А. Номер провадження 22-ц/804/1064/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Кішкіної І.В., Тимченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 243/5699/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року, ухвалене в приміщенні суду у місті Словянську Донецької області, повний текст судового рішення складений 08 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 26 серпня 2014 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. В період шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09 травня 2015 року відповідач , залишивши грудну дитину на нього, виїхала за межі м. Слов'янська. Після повернення до міста, вона стала проживати окремо від нього та їх спільної дитини за невідомими йому адресами, часто виїжджала за межі Слов'янська, України. 26 лютого 2016 року шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання дитини з позивачем ОСОБА_2 29 квітня 2016 року рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, з відповідача на його користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2016 року, до повноліття дитини ОСОБА_4, а також аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2016 року, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. Відповідач ОСОБА_3 злісно ухиляється від виконання рішення суду та не сплачує аліменти. Просив стягнути з відповідача на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 та утримання ОСОБА_2 в розмірі 107897,28 грн.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3О на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2016 року у розмірі 25328 грн. 00 коп.; у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у звязку з відсутністю підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 54165 грн. 53 коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що рішення в частині зменшення стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від розрахункової судом першої інстанції суми у судовому рішенні, до суми заборгованості по аліментам є незаконним і необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2017 року у розмірі 54165,53 грн. позивачем не заперечується. Однак, вважає, що суд невірно ввизначив остаточну суму стягнення неустойки (пені) у розмірі 25328,00 грн., оскільки застосував норму ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, яка набула чинності з 08 липня 2017 року та яка передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотку суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивач 26 червня 2017 року звернувся до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період часу з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2017 року, тобто до внесення змін до ч. 1 ст. 196 СК України, які набрали чинності з 08 липня 2017 року. Отже на підставі рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином/

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області № 243/441/16-ц від 26 лютого 2016 року, шлюб, зареєстрований 26 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 264, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвано. Місце мешкання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 визначено разом з батьком ОСОБА_2 Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі ? частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2016 року, до повноліття дитини ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2016 року, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. 24 травня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції була винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 51203861 та № 51204068 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку та у розмірі 1/6 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що відповідачем не сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, та врахував положення ч.1 ст.196 СК України, за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутні підстави для зменшення розміру пені за несплату аліментів до розміру заборгованості по аліментам, оскільки закон зворотної сили не має.

Дійсно, Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ст.196 СК України.

Так, частину 1 ст.196 СК Українивикладено в такій редакції: «У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Дана редакція Закону набула чинності з 08 липня 2017 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 26 червня 2017 року.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов'язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов'язання.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року N1-п/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частиною 1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Зміни, внесені до ст. 196 СК України пом'якшують цивільну відповідальність боржника, а тому відповідно до загальних засад цивільного судочинства, а саме ч.2 ст.5 ЦК України, повинні враховуватись при вирішенні даної справи.

На підставі викладеного та встановлених обставин суд першої інстанції правильно виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем обов'язку зі сплати аліментів на користь позивача, що є підставою для стягнення з неї пені, оскільки загальний розмір нарахованої пені перевищує її межі визначені ч.1 ст.196 СК України, то судом вірно визначено до стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 25328,00 грн., що не перевищує 100% заборгованості боржника.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 367, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий І.О.Дундар

Судді: І.В.Кішкіна

ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складений 24 квітня 2019 року

Головуючий