Ухвала

11квітня 2019 року

м. Київ

справа № 461/12273/14-ц

провадження № 61-6518ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Львівський центральний парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького», за участю третіх осіб: Львівської міської ради, управління екології та ландшафтного планування департаменту містобудування Львівської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Львівський центральний парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького» (далі - ЛКП «Львівський центральний парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького») та просила стягнути солідарно з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди - 85 020,97 грн, у відшкодування моральної шкоди - 13 000,00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2017 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, який позов задоволено частково.

Стягнуто з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 85 020,97 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат - 1 790,84 грн.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 98 020,97 грн, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2019 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Львівський центральний парк культури та відпочинку ім. Б. Хмельницького», за участю третіх осіб: Львівської міської ради, управління екології та ландшафтного планування департаменту містобудування Львівської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв