П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/13821/18

Провадження № 22-ц/4815/577/19

Ухвалу суду першої інстанції проголошено повним тестом

в м. Рівне 20 лютого 2019 року об 11 год. 17 хв.

Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: ОСОБА_3;

представники учасників справи:

позивача адвокат ОСОБА_4;

відповідача адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6;

за участі (в апеляційному суді): представника відповідача адвоката ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_7 з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги, зазначала, що з 2011 року сторони перебували у близьких стосунках, однак січні 2015 року, коли відповідач дізнався про її вагітність, то заперечив проти його батьківства і почав уникати зустрічей. Згодом, 15 жовтня 2015 року народився син ОСОБА_8. Оскільки вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі, тому запис про батька дитини було зроблено за її вказівкою. ОСОБА_3 відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану відповідну заяву щодо батьківства і не надає їй жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча раніше таку допомогу надавав, а дитину визнавав.

З огляду на наведене просила визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_8, призначити судово-імунологічну експертизу батьківства з використанням методів молекулярно-генетичного аналізу дезоксирибонуклеїнової кислоти. На вирішення експертизи поставити питання, чи підтверджується або не підтверджується батьківство ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_8 Для відібрання експертних зразків і проведення експертизи в експертну установу направити ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 аліменти у розмірі 3000 гривень, починаючи від пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць та відшкодувати судові витрати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2018 року клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Замінено судове засідання з розгляду справи по суті на підготовче засідання та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження у закритому судовому засіданні, а також призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року клопотання позивача про призначення експертизи задоволено. Призначено в справі судово-імунологічну експертизу батьківства з використанням методів молекулярно-генетичного аналізу дезоксирибонуклеїнової кислоти, проведення якої доручено здійснити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

На вирішення експертизи поставлено питання, чи підтверджується або не підтверджується батьківство ОСОБА_3 щодо ОСОБА_8

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків передбачених ст.ст. 384, 385 КК України.

Встановлено строк проведення експертизи, а саме протягом одного місяця з дня отримання ухвали суду.

Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_2

На ухвалу суду представником відповідача адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, де вона покликалася на незаконність і необґрунтованість ухвали суду, які полягали в порушенні норм процесуального права та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав установленими.

На її обґрунтування зазначала про нез'ясування судом обставин, які мали значення для вирішення питання про призначення судово-імунологічної експертизи, ненаведення причин та необґрунтування необхідності її призначення. Зокрема, наявності матеріально-правового зв'язку між сторонами, тобто доказів, що підтверджували б спірні відносини. Не перевірено, що запис про батька дитини був зроблений за вказівкою матері і батьком записано не ОСОБА_3 При цьому й позивач не надала жодного доказу, який підтверджував би необхідність призначення даної експертизи. Враховуючи, що до предмета доказування входить саме ймовірність батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_9, суд мав дослідити й інші передбачені законом докази в їх сукупності, виходити із фактичних даних, які підтверджували б спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільного її виховання чи утримання. Проте оскаржувана ухвала нічим не обґрунтована в частині мотивування призначення експертизи, що також суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

З наведених мотивів просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити повністю в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення експертизи.

Тобто доводи апеляційної скарги зводяться до необґрунтованості та невмотивованості постановленої місцевим судом ухвали.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подавалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвали суд попередньої інстанції правильно виходив із того, що для з'ясування обставин, які мають значення для справи необхідні спеціальні знання, а тому обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення клопотання позивача та призначив судово-імунологічну експертизу батьківства.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина статті 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не додані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо згода не досягнута, експерта чи установу визначає суд.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. ( ч.1 ст. 104 ЦПК України).

Отже, ураховуючи, предмет спору, характер спірних правовідносин, а саме, що обставина встановлення біологічного батьківства, яка може бути підтверджена експертизою є істотною і її з'ясування обов'язкове для правильного вирішення справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про призначення у справі судово-імунологічної експертизи батьківства. Саме висновок такої експертизи є одним із доказів, що може засвідчити походження дитини від певної особи, а для з'ясування цих обставин, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідну обставину обєктивно неможливо.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства щодо конкретної дитини і його доказове значення істотно переважає будь-які інші докази, надані сторонами для доведення або спростування факту інтимних відносин (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, Рішення від 07 травня 2009 року).

Апеляційний суд бере до уваги, що зазначена справа була подібна даній справі, де Європейський суд з прав людини нагадав про необхідність при прийнятті рішення в цій категорії справ звертати особливу увагу на найкращі інтереси дитини. Зокрема, коли ці інтереси потребували однозначної відповіді на те, чи був відповідач батьком дитини, врахувавши, що таке питання не може бути вирішено задовільно без тестування ДНК.

За таких умов ухвала місцевого суду про призначення судово-імунологічної експертизи відповідає нормам сімейного і цивільного процесуального законодавства України.

Тому за таких обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність та передчасність призначення оспорюваної експертизи на увагу не заслуговують і колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

Підставою для залишення оскаржуваного судового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року без змін.

Повний текст постанови складено: о 14 год. 00 хв. 23.04.2019

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.С. Шимків

ОСОБА_10