ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/67/19 Справа № 182/7206/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Бабаніна В.А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі ОСОБА_1, Приватне підприємство «Паралель»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 підприємства «Паралель» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року, яке ухвалене суддею Бабаніною В.А. в місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складно 08 грудня 2014року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк (надалі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 підприємства «Паралель» (надалі ПП «Паралель») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №119ГМ009К, який згідно Акту прийому - передачі документації було змінено на № 0, згідно з умовами якого, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 26.07.2006 року, Додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року, Додаткової угоди № 1 від 16.01.2009 року, ОСОБА_3 надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 698000.00 UAH з розрахунку 18% річних на строк з 19.10.2005 року по 18.10.2012 року.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даних Договором, ПАТ «УкрСиббанк» до передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та зобовязальними договорами.

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитним коштами у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредиту.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4, та п. 1.2 Додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року, п.1.1 Додаткової угоди №1 від 16.01.2009 року проценти нараховуються на суму кредитних коштів щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом факт /360 відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України та чинного законодавства України, за період з моменту фактичного надання до повернення коштів Банку, а сплачуються з 1 по 25 число включно кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком проценти.

Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 119ГМ009П від 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ПП «Паралель», згідно якого Поручитель поручається перед кредитора за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 0 від 19.10.2005 року. Відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання боржником зобовязань за договором.

Відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору протягом тривалого часу не виконував, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про невиконання зобовязань згідно умов кредитного договору, у звязку з цим станом на 19.06.2013 року за кредитним договором № 0 наявна заборгованість у сумі: 956199 грн. 16 коп., з яких: тіло кредиту 431996 грн. 00 коп., в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 431996 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 524203 грн. 16 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 520315 грн. 20 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ПП «Паралель», солідарно, на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 956 199,16 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 3 441,00 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Дельта Банк заборгованість за кредитним договором №119ГМ009К від 19 жовтня 2005 року станом на 19.06.2013 року в сумі 956 199 грн. 16 коп., з яких: тіло кредиту 431996 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 524203 грн. 16 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 520315 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Дельта Банк судові витрати в розмірі 3441,00 грн.

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПП «Паралель» про стягнення заборгованості за кредитом - відмовленою.

В апеляційній скарзі відповідач ПП «Паралель» просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, а також скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПП «Паралель» про стягнення заборгованості та закрити провадження у справі в цій частині позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме: розглянуто справу за відсутності представника відповідача ПП «Паралель», якого не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи; судом порушено правила підвідомчості спорів та розглянуто за правилами цивільного судочинства позовні вимоги, в яких сторонами є юридичні особи.

Також, апелянт вважає, що судом не було належним чином перевірено факт відступлення прав вимоги за кредитним договором та сума заборгованості, яка відступається. При цьому, зазначає, що згідно п. 2.3. виписки з договору купівлі-продажу права вимоги, перехід права вимоги АТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами до ПАТ «Дельта Банк» підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги за кредитами, укладеного 19 грудня 2011 року, а до матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі документів за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, який сформовано 27 лютого 2012 року.

При цьому, відповідач вважає, що позивачем пропущено позовну давність, оскільки АТ «УкрСиббанк» предявив вимогу про повне дострокове повернення кредиту з 04 лютого 2010 року, а позов до суду подано 05 серпня 2013 року. Також, на думку відповідача, після предявлення такої вимоги, кредитор не мав права нараховувати відсотки та штрафи, оскільки це не передбачено після припинення договору.

При цьому апелянт посилається на те, що задоволення позовних вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором порушує права відповідача ПП «Паралель», оскільки, відповідно до Договору іпотеки № 119ГМ0093 від 19.10.2005 року, з метою забезпечення виконання кредитного договору №119ГМ009К від 19.10.2005 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, ПП «Паралель» передано в іпотеку нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Херсонська, 384, вартістю 547000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №119ГМ009К, який згідно Акту прийому - передачі документації було змінено на № 0, згідно з умовами якого, додаткової угоди № 1 від 26.07.2006 року, додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року , додаткової угоди № 1 від 16.01.2009 року ОСОБА_3 надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 698000.00 UAH з розрахунку 18% річних на строк з 19.10.2005 року по 18.10.2012 року (а.с. 5-8,10,12,13).

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даних Договором, АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (том 1 а.с.21-23)

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитним коштами. Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3,1.3.4, та п. 1.2 додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року, п.1.1 додаткової угоди №1 від 16.01.2009 року проценти нараховуються на суму кредитних коштів щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360, погашення кредиту здійснюється з 1 по 25 число включно кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком проценти. (том 1 а.с.9,11)

Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором було забезпечено порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 119ГМ009П від 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 підприємством «Паралель», згідно якого Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 0 від 19.10.2005 року. (а.с.14-16).

Відповідно до п.2.1 Договору поруки № 119ГМ 009П від 19 жовтня 2005 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 підприємством «Паралель», Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови кредитного договору з ОСОБА_3, у насідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Між тим, додатковою угодою від 15 січня 2007 року , укладеною між Кредитором і ОСОБА_3 встановлено порядок нарахування штрафних санкцій, пені у випадку порушення ОСОБА_3 термінів погашення грошових зобовязань. Відповідно до п.1.4 Додаткової угоди за порушення Пзичальником термінів погашення будь-яких своїх зобовязань ОСОБА_3 має право вимагати додатково сплати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення , включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом факт/360 ( метод факт/360 передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Але в будь якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

У Кредитному договорі сплата та порядок нарахування пені не були обумовлені. Додаткова угода від 15 січня 2007 року з Поручителем погоджена не була.

Відповідно до розрахунку позивача, станом на 19.06.2013 року ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в розмірі 956 199 грн. 16 коп. (том 1 а.с.19).

Суд першої інстанції встановив, що оскільки позичальник ОСОБА_1 не виконував належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, за вказаним договором утворилась кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що з укладенням Додаткової угоди 15 січня 2007 року порука ПП «Паралель» по кредитному договору, укладеному між ОСОБА_1 і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», припинилась.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №119ГМ009К від 19.10.2005 року та відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача до ПП «Паралель», суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості та з того, що порука ПП «Паралель» припинена.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

В силу ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегією суддів встановлено, що відповідача ПП «Паралель» не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Забезпечення виконання зобовязання здійснюється шляхом встановлення спеціальних способів, які стимулюють боржника до належної поведінки, гарантують виконання ним основного зобов'язання з урахуванням інтересів кредитора. Порядок забезпечення виконання зобовязання у вигляді поруки врегульовано нормами ст. 554, ст. 559 ЦК України.

Так, згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення божником зобовязання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, що 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №119ГМ009К, який згідно Акту прийому - передачі документації було змінено на № 0, згідно з умовами якого, додаткової угоди № 1 від 26.07.2006 року, додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року , додаткової угоди № 1 від 16.01.2009 року ОСОБА_3 надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 698000.00 UAH з розрахунку 18% річних на строк з 19.10.2005 року по 18.10.2012 року (а.с. 5-8,10,12,13).

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даних Договором, АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. (том 1 а.с.21-23)

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитним коштами. Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3,1.3.4, та п. 1.2 додаткової угоди № 1 від 15.01.2007 року, п.1.1 додаткової угоди №1 від 16.01.2009 року проценти нараховуються на суму кредитних коштів щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360, погашення кредиту здійснюється з 1 по 25 число включно кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком проценти. (том 1 а.с.9,11)

Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором було забезпечено порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 119ГМ009П від 19 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 підприємством «Паралель», згідно якого Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 0 від 19.10.2005 року. (а.с.14-16).

Як вбачається із матеріалів справи, факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором №119ГМ009К від 19.10.2005 року, укладеним Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, порушення тим самим прав позивача, яким позивач обґрунтовував свої вимоги, знайшов своє підтвердження в матеріалах справи.

Так, станом на на 19.06.2013 року за кредитним договором № 0 наявна заборгованість у сумі: 956199 грн. 16 коп., з яких: тіло кредиту 431996 грн. 00 коп., в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 431996 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 524203 грн. 16 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 520315 грн. 20 коп.

Натомість, позивач звернувся з позовом до суду з пропуском строку позовної давності, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог позивача до ОСОБА_1 слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність ? це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалів справи, 04 лютого 2010 року банк направив позичальнику ОСОБА_1 вимогу, в якій вимагав достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом №119ГМ009К від 19.10.2005 року, укладеним Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, а саме: 431996 грн. заборгованість за кредитом, 53106 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 8158 грн. 14 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1873 грн. 88 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.96, том 1). Боржнику було запропоновано протягом 3-х календарних днів з дня направлення вимоги усунути порушення кредитного договору, сплативши заборгованість за кредитом, яка на 11.01.2010 року складає 495134,30 грн., в повному обсязі.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц.

Вказана вимога позичальником не виконана.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачу, починаючи з 08 лютого 2010 року, достовірно було відомо про порушення відповідачем ОСОБА_1 умов Кредитного договору, натомість, позивач звернувся до суду з даним позовом 05.08.2013 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності для звернення до суду.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено правила підвідомчості спорів та розглянуто за правилами цивільного судочинства позовні вимоги, в яких сторонами є юридичні особи та про те, що судом не було належним чином перевірено факт відступлення прав вимоги за кредитним договором та сума заборгованості, яка відступається, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не спростовають неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 08 лютого 2010 року.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», оскільки в даному випадку позивачу необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з попуском останнім строку позовної давності для звернення до суду, про застосування якого стороною відповідача ПП «Паралель», права якого порушено оскаржуваним рішенням суду, оскільки задоволення позовних вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором порушує права відповідача ПП «Паралель», так як, відповідно до Договору іпотеки № 119ГМ0093 від 19.10.2005 року, з метою забезпечення виконання кредитного договору №119ГМ009К від 19.10.2005 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, ПП «Паралель» передано в іпотеку нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Херсонська, 384, вартістю 547000 грн., було подано заяву (том 1 а.с.117,191).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача ПП «Паралель» про те, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, заслуговують на увагу.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Паралель» задовольнити частково.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 підприємства «Паралель» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: