Справа № 588/297/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Авершиної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Тростянецький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області. Його батьки- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі не перебували.
З 1976 року по 1985 рік він навчався та виховувався у Сумській школі-інтернаті для дітей сиріт ім.С.Супруна (с.Веретенівка Сумського району Сумської області.), оскільки його батьки померли. По закінченню 8 класів Сумської школи-інтернату він повернувся додому в с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області, де став проживати по АДРЕСА_1 .
22 грудня 1988 року Тростянецьким районним військовим комісаріатом його було відправлено для проходження строкової служби у Збройних силах України, після закінчення служби у 1989 році він приїхав на постійне проживання у АДРЕСА_2 ). За указаною адресою він проживав до вересня 2003 року. У цей час він працював у колгоспі ім.Леніна с.Жигайлівка слюсарем та механізатором до 1996 року. Тобто станом на 1991 рік на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та станом на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України», а саме 13 листопада 1991 рік він постійно та безвиїзно проживав на території України.
У подальшому, наприкінці 2003 року він познайомився із ОСОБА_5 та переїхав на постійне місце проживання до неї у АДРЕСА_3 , де проживає до сьогоднішнього часу без реєстрації.
Посилаючись на те, що усе своє життя по сьогоднішній день він нікуди не виїжджав за межі України та до 2003 року не змінював адреси свого проживання АДРЕСА_1 ., станом на 1991 рік постійно та безвиїзно проживав за місцем своєї реєстрації в Україні у с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області, паспорт радянського зразка утратив та своєчасно не оформив паспорта громадянина України, із приводу отримання паспорта він звертався до заінтересованої особи, але йому роз`яснили, що згідно наданих ним документів встановити його особу та належність до громадянства України не вбачається за можливе, заявник просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 1991 рік.
У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали за указаних у заяві обставин, просили задовольнити заяву, оскільки рішення суду необхідне для отримання паспорта громадянина України.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні щодо задоволення заяви покладається на розсуд суду. Посилаючись на Порядок оформлення, видачу, обмін, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ за №302 від 25 березня 2015 року (у редакції постанови КМУ за №745 від 26 жовтня 2016 року) указала, що доказів наданих заявником недостатньо для підтвердження факту постійного його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши подані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню із огляду на наступне.
Як встановлено свідоцтвом про народження ОСОБА_2 він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області. Його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно виписки з будинкової книги, виданої Боромлянською сільською радою Сумської області - ОСОБА_2 по паспорту НОМЕР_1 , виданого 21 січня 1990 року Тростянецьким РВВС Сумської області був зареєстрований із 30 листопада 1990 року за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.7).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за №21 від 17 січня 2019 року, починаючи із 30 листопада 1990 року по теперішній час ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.8).
Згідно листа Тростянецького РС УДМС України в Сумській області вбачається, що ОСОБА_2 був документований паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданим 31 січня 1990 року Тростянецьким РВ УМВС в Сумській області, паспортом громадянина України зразка 1994 року не документувався (а.с.11,12).
Згідно довідки Тростянецького ВП ОВП ГУ НП в Сумській області за №640/68 від 17 січня 2019 року, паспорт колишнього СРСР заявник за невідмових обставин утратив, паспорт громадянина України не отримував (а.с.14).
Станом на теперішній час ОСОБА_2 на військовому обліку у Тростянецькому РВК не перебуває, але 22 грудня 1988 року він дійсно направлявся Тростянецьким РВК до військ для проходження строкової військової служби у Збройних Силах України (а.с.13).
У період із січня 1991 року по грудень 1992 року включно ОСОБА_2 постійно працював у колгоспі ім.Леніна, який був реорганізований у КСП ім.Леніна та ТОВ «Агрофірма «Вікторія» с.Жигайлівка, що підтверджено кількістю вказаних вихододнів у зазначений період, відповідно до довідок Комунальної установи Боромлянської сільської ради «Трудовий архів» (а.с.38-40).
З 2003 року по даний час ОСОБА_2 постійно проживає разом із гр. ОСОБА_5 у АДРЕСА_3 (а.с.15).
Допитана у суді свідок ОСОБА_5 , смівмешканка заявника, показала, що на початку 1990-х років вона їздила у село Жигайлівку Тростянецького району Сумської області до ОСОБА_6 , циганки, тоді і познайомилась із ОСОБА_2 , який жив по сусідству по АДРЕСА_4 .
Свідок ОСОБА_7 , у судовому засіданні показала, що вона є онукою ОСОБА_6 , та із дитинства постійно була біля бабусі у АДРЕСА_4 ОСОБА_3 постійно допомагав бабусі по господарству, це було орієнтовно у 1990 -1991 роках. Також до бабусі постійно приїздила ОСОБА_5 , яка познайомилась із ОСОБА_8 , які потім створили сім`ю.
Отже, як встановлено вказаними доказами, факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на час набрання чинності Законом України "Про громадянство України" від 8 жовтня 1991 року N 1636-XII року з 13 листопада 1991 року підтверджується вищеуказаними доказами, так як заявник у вказаний період працював у колгоспі ім.Леніна с.Жигайлівка, проживав постійно у с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області та був зареєстрований по АДРЕСА_4 .
Вирішуючи вимогу заявника про встановлення факту проживання на території України суд виходить із наступного.
Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.
Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.
У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України за №215 від 27.03.2001, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Пунктом 3 частини 2 статті 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Суд сприймає досліджені у судовому засіданні докази як носії конкретної інформації факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України як у період до, так і на встановлені дати - 24.08.1991 та 13.11.1991, і вказані докази ніким не спростовані.
За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та набрання чинності Законом України "Про громадянство України" від 8 жовтня 1991 року N 1636-XII з 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суд через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складене 19.04.2019.

Суддя О.С. Линник