Справа № 544/322/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 28 вересня 2002 року і проживав з нею однією сімєю до квітня 2016 року, після чого їх спільне проживання було фактично припинено.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачем. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин: втрату взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння та інше. Позивач зазначає, що спору про поділ майна та утримання дітей не має, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2. Окрім цього, просить стягнути судові витрати на свою користь.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити в підготовчому судовому засіданні, просив суд шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення в підготовчому судовому засіданні, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося через втрату взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, що з часом призвели до припинення шлюбних відносин.

За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Отже, судові витрати, які складаються: з судового збору 768,40 грн та витрат на правову допомогу - 1000 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 141, ч. 4 ст. 200, ч.4 ст. 206, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 28 вересня 2002 року Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 93.

Стягти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у розмірі 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_5 Сайко