ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1308/19
провадження № 2/753/4093/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року ОСОБА_2 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у шлюбі з 07.11.2015 р. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, відкритих стосунках відповідача з іншим чоловіком, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Останні чотири місяці вони живуть окремо, фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та спільного бюджету з вересня 2018 року. Фактично сім"я існує лише формально. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Спору щодо поділу майна між подружжя та визначення місця проживання дитини не існує.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2019 року відкрито провадження, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.03.2019 року. Відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та роз"яснено право пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

У встановлений строк 28.02.2019 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу між нею та позивачем, однак не погоджується з наданим позивачем обґрунтуванням заявлених вимог. Так, на її думку, позивач не був готовий до змін в його житті після народження дитини та до нових обов"язків. Абсолютно всі обов"язки по догляду за дитиною відповідач виконувала сама, а позивач замість того, щоб робити кроки для налагодження стосунків та збереження сім"ї, продовжував жити в звичайному для себе режимі, підміняючи сімейні стосунки спілкуванням з іншими жінками. Тому вважає, що сім"я розпалася фактично з вересня 2018 року саме з вини позивача.

Також 28.02.2019 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, судові витрати просив покласти на нього.

26.03.2019 року ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не прибула, подала до суду заяву про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви, та справу просила розглядати у підготовчому судовому засідання у її відсутність, щодо розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу на підставі її заяви.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З позовної заяви та поданого відзиву вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з вересня 2018 року.

Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову в підготовчому провадженні без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Керуючись статтями 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2263, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.