Справа № 188/1486/18
Провадження № 2/188/59/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

від третьої особи: головний спеціаліст ОСОБА_4, дов. від 27.07.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 (с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

до ОСОБА_3 (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області)

про визначення місця проживання дітей з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до виробничої характеристики ОСОБА_1 працює на шахті Сташкова з 1998 року. За період роботи проявив себе як дисциплінований, старанний робітник (а.с. 25).

Вказані обставини та умови проживання ОСОБА_1 по вул. Шкільна, 12 в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області були також встановлені та залишились незмінними, відповідно до акту від 15.01.2019р. (а.с. 96).

Відповідно до довідки від 04.09.2018 року ОСОБА_5 дійсно відвідує садок № 1 «Барвінок» (а.с. 61).

Відповідно до характеристики Брагинівської загальноосвітньої школи ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за час навчання виявив достатній рівень знань. Мама і тато приділяють увагу вихованню сина, цікавляться його успіхами у навчанні, але проживають окремо. Владислав має молодшого брата (який разом з ним проживає із татом) та молодшу сестру (яка проживає з мамою) (а.с. 58).

Згідно характеристики Брагинівської загальноосвітньої школи ОСОБА_3 проживає в смт. Петропавлівка разом із молодшою донькою ОСОБА_5 та працює в магазині «Модний сезон» продавцем. Коли сімя проживала в повному складі мама відповідально займалася вихованням дітей, турбувалася про харчування, одяг, цікавилася успішністю синів, активно приймала участь в класних та шкільних міроприємствах, регулярно допомагала хлопчикам з домашніми завданнями, надавала їм моральну підтримку. В спілкуванні з дітьми мама доброзичлива, тактовна, завжди знаходить вихід із конфліктної ситуації. В даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_6 опікується тато, мама часто дзвонить вчителю, цікавиться здоровям та навчанням синів (а.с. 51).

Відповідно до характеристики від 26.11.2018р. ОСОБА_3 працює на посаді продавця непродовольчих товарів у ФОП ОСОБА_8 з липня 2018 року. За період роботи зарекомендувала себе як гарний працівник, пунктуальна, врівноважена, відповідальна, в колективі користується повагою, без шкідливих звичок. Скарг на неї не надходило (а.с. 52).

Згідно довідки від 26.11.2018р. оклад ОСОБА_3 складає 3 850, 00 грн. (а.с. 53).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.11.2018р. ОСОБА_3 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, який належить їй на праві власності. Для кожної дитини є окрема кімната, ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання. Кімната відремонтована, речі в порядку, чисто (а.с. 56).

Відповідач ОСОБА_3 зазначає, що вона, як мати неповнолітніх дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, вважає, що дітям буде краще проживати разом із нею.

Позивач ОСОБА_1 в свою чергу зазначає, що він також має всі належні умови щодо належного виховання своїх дітей і просить суд визначити місце проживання синів разом з ним, посилаючись на ті обставини, що у нього, як у батька, більше можливостей дати належне виховання дітям, він має кращі умови проживання, належне матеріальне забезпечення, а мати має значно менші доходи, негативно впливає на розвиток дітей, оскільки налаштовує дітей проти батька, що і є причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України зазначає, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами,

своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, батьки мають рівні умови проживання, однакові умови для гармонійного розвитку дітей, житлові будинки повністю обладнанні всім необхідним для проживання дітей. Як батько, так і мати мають власні житлові будинки, постійне місце роботи та стабільний дохід, діти прихильні до обох батьків.

Відповідно до висновку від 22.10.2018р. орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вирішив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матірю ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 36-37).

З урахуванням всіх викладених вище обставин, суд вважає, що кожен із батьків має можливість належним чином займатись вихованням дітей та їх утримувати, забезпечені необхідними умовами для цього, і таким чином сторони в рівній мірі мають право на те, щоб місце проживання дітей було визначено з кожним.

Разом з тим, принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

У даному випадку судом не встановлено жодних обставин (виключних), за яких можливо було б розлучити малолітнього ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з матірю і визначити їх місце проживання з батьком, а тому, з урахуванням зазначеного та інтересів дітей суд вважає за необхідне залишити місце проживання дітей з матірю.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Відновити стягнення аліментів з ОСОБА_1, 10.09.1980р.н. на користь ОСОБА_3, 05.07.1988р.н. на утримання сина ОСОБА_6, 10.01.2007р.н. на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2013 року.

Допустити негайне виконання рішення у частині поновлення стягнення аліментів.

Судові витрати віднести на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_9