ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4097/18 Головуючий суддя І інстанції Кононихіна Н. Ю.
Провадження № 22-ц/818/2660/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Кононихіної Н.Ю., за виділеними матеріалами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

09 жовтня 2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного, з призначенням підготовчого судового засідання на 02.11.2018 року з встановленням строків для подачі відзиву на позов у 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та роз`ясненням права надання зустрічного позову та відзиву на основний позов та додатковим роз`ясненням, що у разі ненадання відзиву на позову - справа буде розглянута за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про фактичний розшук та встановлення речей, які перебувають на праві спільної приватної власності сторін, а саме грошових коштів в безготівковій формі на рахунках банківських установ, відкритих відповідачем, як фізичною особою або як ФОП за останні три роки, та проведення розшукових дій відносно таких обставин: чи були відкриті рахунки - поточні, карткові, депозитні, кредитні та будь-які інші - на ім`я ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 як фізичної особи чи ФОП на момент 02.10.2015 року та до жовтня 2018 року, з наданням інформації щодо виду кожного відкритого рахунку, його номеру, періоду обслуговування, руху за даними рахунками з виписками щодо даних обставин, також з ціллю розшуку подружнього майна сторін зобов`язати Банки України надати інформацію на момент жовтня 2018 року щодо депозитарних - сейфових та банківських - ячейок на ім`я ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 .

02.11.2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.11.2018 року зустрічна позовна заява залишена без руху для усунення недоліків зустрічного позову.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.01.2019 року зустрічна позовна заява прийнята до розгляду та об`єднана в одне провадження з основним позовом, справа розглядається за правилами загального позовного провадження, з подовженням підготовчого судового засідання на 14.02.2019 року, з встановленням строків для подачі відзиву на зустрічний позов у 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та роз`ясненням сторонам обов`язку надання доказів по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.02.2019 року - змінено ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02.11.2018 року, судова колегія встановила, що нема підстав для витребування доказів у вигляді грошових рахунків ОСОБА_2 , оскільки представник позивача за основним позовом ОСОБА_3 просила зобов`язати банківські установи надати вказану інформацію про грошові кошти ОСОБА_2 саме їй, а не суду.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05 березня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до розгляду по суті на 19 березня 2019 року. При цьому представник позивача за основним позовом просила провести судове засідання за її відсутності, позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, хоча сповіщена судом про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, не з`явилась без поважних причин; представник позивача за зустрічним позовом не заперечувала проти призначення справи до розгляду, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, не з`явися без поважних причин. Інших клопотань сторін про витребування доказів на момент закінчення підготовчого судового засідання до Дергачівського райсуду Харківської області не надходило.

У відкритому судовому засіданні від 19 березня 2019 року представник позивача за зустрічним позовом Лиска П. О. заявив клопотання про відновлення процесуальних строків та витребування доказів про відомості щодо кількості грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 та номери цих банківських рахунків, чи були відкриті і закриті рахунки - поточні, карткові, депозитні, кредитні та будь-які інші - на ім`я ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 як фізичної особи чи ФОП на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року, з наданням інформації та виписок щодо виду кожного відкритого рахунку, його номеру, періоду обслуговування, руху за даними рахунками з виписками щодо даних обставин, з наданням інформації на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року щодо депозитарних - сейфових та банківських - ячейок, індивідуальних банківських сейфів на праві оренди на ім`я ОСОБА_2 . Відсутність даних відомостей на теперішній час заважає позивачу за основним позовом уточнити позовні вимоги і фактично правильно сформулювати предмет позову, тому основний позов не конкретизований в частині розподілу грошових вкладів подружжя.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 05.03.2019 року закрито підготовче провадження по справі, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. За таких обставин суд позбавлений можливості витребувати докази на стадії після закінчення підготовчого провадження.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення процесуальних строків та витребування доказів про відомості щодо кількості грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 та номери цих банківських рахунків, чи були відкриті і закриті рахунки - поточні, карткові, депозитні, кредитні та будь-які інші - на ім`я ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 як фізичної особи чи ФОП на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року, з наданням інформації та виписок щодо виду кожного відкритого рахунку, його номеру, періоду обслуговування, руху за даними рахунками з виписками щодо даних обставин, з наданням інформації на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року щодо депозитарних - сейфових та банківських скриньок, індивідуальних банківських сейфів на праві оренди на ім`я ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі Лиска П.О. просить ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу, якою поновити адвокату Лиска П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів по справі №619/4097/18 та задовольнити у повному обсязі клопотання про витребування доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду незаконна, необґрунтована, винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказав, що судом першої інстанції порушено порядок та процедуру розгляду клопотання про витребування доказів. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України суд першої інстанції визнав заявлені обставини пропуску встановленого строку для подання клопотання про витребування доказів як не поважні, повинен був залишити клопотання без задоволення, а не відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку та у витребуванні доказів об`єднуючі заявлені вимоги.

Зазначив, що суд повинен був не досліджувати стадію судового процесу, а повинен був надати власну оцінку поважності причин пропуску строку, обґрунтуванню неможливості подання клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від особи чого судом здійснено не було.

Вказав, що відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» позивач самостійно отримати інформацію від банків не може, оскільки вона належить до банківської таємниці.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу адвоката Лиски П.О. без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Вказав, що скарга є необґрунтованою, а висновки суду відповідають матеріалам справи та нормам цивільного процесуального права.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду відповідає не у повній мірі.

У статті 83 ЦПК України визначний такий порядок подання доказів:

1. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

3. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

4. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

5. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

6. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

7. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

8. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

9. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

10. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У статті 84 ЦПК України передбачений такий порядок витребування доказів:

1. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

2. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

3. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

4. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

5. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

6. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

7. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

8. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

9. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

10. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відмовляючиу задоволенні клопотання про відновлення процесуальних строків та витребування доказів про відомості щодо кількості грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відсутні поважні причини для поновлення строку для витребування доказів.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.

Судовим розглядом встановлено, що 09 жовтня 2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У судовому засіданні 19 березня 2019 року представник позивача за зустрічним позовом Лиска П. О. заявив клопотання про відновлення процесуальних строків та витребування доказів про відомості щодо кількості грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 та номери цих банківських рахунків, чи були відкриті і закриті рахунки - поточні, карткові, депозитні, кредитні та будь-які інші - на ім`я ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 як фізичної особи чи ФОП на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року, з наданням інформації та виписок щодо виду кожного відкритого рахунку, його номеру, періоду обслуговування, руху за даними рахунками з виписками щодо даних обставин, з наданням інформації на момент 02 жовтня 2018 року до 18 березня 2019 року щодо депозитарних - сейфових та банківських - ячейок, індивідуальних банківських сейфів на праві оренди на ім`я ОСОБА_2 .

Зазначив, що відсутність даних відомостей на теперішній час заважає позивачу за основним позовом уточнити позовні вимоги і фактично правильно сформулювати предмет позову, тому основний позов не конкретизований в частині розподілу грошових вкладів подружжя.

Розглядаючи клопотання суд першої інстанції безпідставно послався на норми 116-117 ЦПК України, оскільки у даному випадку позивач поставив питання не про забезпечення доказів, а про їх витребування, що врегульовано правилами не ст.ст. 116-177, а ст. 84 ЦПК України.

При цьому суд першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі і підготовки справи до розгляду не звернув уваги на недоліки позову, які підлягають усуненню позивачем. Так, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про визнання за нею право власності на Ѕ частину грошових коштів на рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_2 за останні 3 роки до дати подання позовної заяви. При цьому в доводах позову відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує вказані вимоги; немає зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, тобто позов в цій частині не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Крім того, всупереч передбаченого у ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України обов`язку позивач не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються зазначені позовні вимоги, разом з їх копіями для відповідача.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до 185 ЦПК України:

1. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

2. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

3. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України:

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки суд першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі та під час підготовки справи до розгляду у судовому засіданні не забезпечив усунення зазначених недоліків позову, суд першої інстанції до початку розгляду справи по суті зобов`язаний у передбаченому ч. 11 ст. 187 ЦПК України порядку здійснити заходи щодо спонукання позивача до виправлення цих недоліків, що має значення для належного вирішення судом завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

При не усуненні таких недоліків судом першої інстанції - суд не може посилатися на те, що позивач без поважних причин пропустив встановлений законом, ст. 83 ЦПК України, строк для надання доказів.

Однак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів, оскільки у клопотанні про витребування доказів з 168 банків України всупереч положенню п. 3 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, не зазначені конкретні підстави, з яких випливає, що цей доказ вони мають, що робить безпідставним звернення суду до цих банків з вимогами про надання цих доказів.

Таким чином, оскільки суд помилився із застосуванням норм цивільного процесуального права і порушив процесуальний порядок доказування по справі, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання з інших підстав, за його необґрунтованості належними підставами про знаходження цих доказів у зазначених у клопотанні банках України.

Керуючись 268, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича - задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року -скасувати.

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів - відмовити, з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2019 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.