ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3240/18

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/710/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Харечко Л.К.

секретар:Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області

третя особа Міністерство юстиції України

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 13 березня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин, дата складання повного тексту рішення 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна, третя особа: Міністерство юстиції України,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке йому належить, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.08.2013 року ВП №38603902, винесеною заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ковалем В.О. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебувало виконавче провадження ВП №38603902 щодо виконання постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення солідарно, зокрема, із ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної виконавчої служби України 3 385 473 грн. 35 коп. виконавчого збору. В ході виконання вказаної постанови про стягнення виконавчого збору заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.08.2013 року, відповідно до якої було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . Постанова про стягнення виконавчого збору була винесена на підставі того, що позивач не виконав приписи виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2009 року про стягнення солідарно, зокрема, із ОСОБА_1 на користь АБ ''Синтез'' заборгованості у розмірі 33 853 003 грн. 47 коп., 1 700 грн. державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 03.06.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа- постанови про стягнення виконавчого збору №33468495 від 12.06.2013 року стягувачу - Державі в особі Державної виконавчої служби України на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'' (в редакції Закону №606-14), а саме, через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. У позові ОСОБА_1 вказує, що після повернення виконавчого документа стягувач повторно не звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження, а також не подавав на виконання постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.06.2013 року. Згідно відповіді Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 23.02.2018 року, виконавче провадження ВП №33468495 є знищеним. У позові ОСОБА_1 зазначає, що відповідач відмовляється знімати арешт із рухомого та нерухомого майна позивача. Доводи позовної заяви стверджують, що вказані обставини перешкоджають позивачу розпоряджатися своєю власністю. При цьому ОСОБА_1 вказує, що після 03.06.2015 року строк на пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору є пропущеним.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2019 року відмовлено у задоволенні позовних ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм законодавства та без належної оцінки доказів, на які посилався ОСОБА_1 у позовній заяві. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не прийняв до уваги положень статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" (діюча редакція) відносно того, що арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Доводи апеляційної скарги стверджують про право ОСОБА_1 вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, і в силу положень статті 391 ЦК України - вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Доводи апеляційної скарги зазначають, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги тих обставин, що виконавчі провадження ВП №38603902 та ВП №33468495 знищені разом з оригіналом постанов про стягнення з позивача виконавчого збору. Доводи апеляційної скарги вказують, що після пропущення строку на повторне пред`явлення виконавчого документу пройшло майже чотири роки, і за вказаний час стягувач не звернувся повторно з даною постановою, знищив її, проте, суд першої інстанції припустив, що право на поновлення строку на пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору у стягувача є. Доводи апеляційної скарги зазначають про відсутність відповідних дій з боку стягувача, спрямованих на поновлення строку для пред`явлення постанови до виконання. При цьому ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги посилається на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.05.2018 року, залишену без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.11.2018 року, відповідно до якої судом було знято арешт, накладений на майно солідарного боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 . За даних обставин доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання балансу інтересів, при цьому суд захистив права стягувача, не прийнявши до уваги наявність порушення прав позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.03.2019 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Крачок О.В. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача Петренко С.В. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.03.2019 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представник третьої особи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.188,190,199,200) не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 12.07.2012 року постановою (ВП №33468495) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Вовченка О.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2990/09, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 18.11.2009 року, про стягнення солідарно, зокрема, із ОСОБА_1 , на користь акціонерного банку "Синтез" 33 853 003 грн. 47 коп. заборгованості, 1 700 грн. державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.8).

12.06.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №33468495), якою постановлено стягнути солідарно з боржника ОСОБА_1 3 385 473 грн. 35 коп. виконавчого збору, стягувач - Держава в особі Державної виконавчої служби України (а.с.9).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда М.В. від 12.06.2013 року (а.с.10) на підставі п.1 ч.1 статті 47, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист №2-2990 від 18.11.2009 року було повернуто стягувачу - акціонерному банку "Синтез" у зв`язку із поданням ним заяви про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п.1ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження''.

25.06.2013 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ковалем В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №38603902 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №33468495 від 12.06.2013 року, виданої старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної виконавчої служби України виконавчого збору в розмірі 3 385 473 грн. 35 коп. (а.с.11).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Коваля В.О. від 01.08.2013 року ВП №38603902 (а.с.13) при примусовому виконанні постанови про стягнення виконавчого збору №33468495, виданої 12.06.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної виконавчої служби України виконавчого збору у розмірі 3 385 473 грн. 35 коп., постановлено: накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 3 385 473 грн. 35 коп.; заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.

03.06.2014 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Коваля В.О. про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП №38603902) (а.с.12) було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про стягнення виконавчого збору №33468495 від 12.06.2013 року, видану старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної виконавчої служби України виконавчого збору у розмірі 3 385 473 грн. 35 коп. повернуто стягувачу.

Як вбачається із відповіді відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.02.2018 року (а.с.18), виконавче провадження №33468495 було знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, затвердженого 27.02.2017 року.

Згідно відповіді відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 27.02.2019 року (а.с.124,125-128), відповідно до акту вилучення виконавчих проваджень для знищення від 26.02.2018 року виконавче провадження АСВП №38603902 з виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 12.06.2013 року №33468495 знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що в ході судового розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження вимоги заявленого позову, і за даних обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи до уваги приписи ч.4 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2019 року ухвалено судом без додержання положень норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 ''Про судову практику в справах про зняття арешту з майна'', позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3-7), у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна, третя особа: Міністерство юстиції України.

12.06.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №33468495, відповідно до якої постановлено стягнути солідарно з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 3 385 473 грн. 35 коп., стягувач - Держава в особі Державної виконавчої служби України (а.с.9).

25.06.2013 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ковалем В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №38603902 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №33468495 від 12.06.2013 року, виданої старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної виконавчої служби України виконавчого збору в розмірі 3 385 473 грн. 35 коп. (а.с.11).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Коваля В.О. від 01.08.2013 року ВП №38603902 (а.с.13) при примусовому виконанні постанови про стягнення виконавчого збору №33468495, виданої 12.06.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної виконавчої служби України виконавчого збору у розмірі 3 385 473 грн. 35 коп., постановлено: накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 3 385 473 грн. 35 коп.; заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу.

Як вбачається із вказаних постанов державної виконавчої служби, стягувачем у виконавчому провадженні є Держава в особі Державної виконавчої служби України. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року №17 ''Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції'' (із наступними змінами), установлено, що Міністерство юстиції України є правонаступником Державної виконавчої служби України, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

За приписами ч.1 статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Частиною 2 статті 51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, позивач визначається із колом осіб, які є відповідачами у справі.

У даному випадку позивач, заявляючи позовні вимоги про зняття арешту з майна, не залучає Міністерство юстиції України, яке є правонаступником Державної виконавчої служби України, до участі у справі в якості відповідача. При цьому необхідно зазначити, що вирішення даного спору зачіпає права та інтереси Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2019 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна.

За даних обставин, виходячи із положень ч.4 статті 367, п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.03.2019 року та ухвалення судового рішення про задоволення вимог позовної заяви ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна у зв`язку з тим, що вимоги позовної заяви ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини, не підлягають перевірці за наявності вказаних процесуальних порушень та не впливають на висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що приписами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено залучення судом до участі у справі відповідача на стадії апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.3 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2019 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 18.06.2019 року.

Головуючий: Судді: