Справа № 760/3302/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що йому та відповідачам на праві спільної часткової власності належить спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1999 року НОМЕР_2.

Сторони не можуть домовитись про порядок користування спірною квартирою та про порядок оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з чотирьох житлових кімнат площею 19,0 кв. метри, 8,5 кв. метри, 10,1 кв. метри та 14,5 кв. метри. Кожна кімната є ізольованою.

Просив суд ухвалити рішення, яким виділити йому в натурі частку із спільної часткової власності у вигляді окремої кімнати площею 10,1 кв. метри у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року у справі призначено судову експертизу, провадження зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року відновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 22 травня 2018 року сторона позивача подала до суду заяву про зміну предмету позову та просила суд ухвалити рішення, яким виділити йому в користування житлову кімнату площею 10,1 кв. метри, а відповідачам - житлові кімнати площею 19,0 кв. метри з лоджією, 8,5 кв. метри та 14,5 кв. метри.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі (а.с. 131).

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 125-128).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1999 року НОМЕР_2 в рівних долях (а.с. 9).

Згідно з технічним паспортом спірна квартира складається з чотирьох житлових кімнат площею 19,0 кв. метри, 8,5 кв. метри, 10,1 кв. метри та 14,5 кв. метри, кухні площею 13,2 кв. метри, ванної кімнати площею 3,5 кв. метри, вбиральні площею 1,3 кв. метри, коридору площею 19,0 кв. метрів, вбудованої шафи площею 2,8 кв. метри та двох лоджій площею 1,6 кв. метри та 2.1 кв. метри (а.с. 10-11).

Позивач зазначає, що сторони не можуть домовитись про порядок користування спірною квартирою та про порядок оплати житлово-комунальних послуг, тому він звернувся в суд з позовом.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Встановлено, що співвласниками квартири є позивач і відповідачі у рівних частках - 1/5 у кожного.

З матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири складає 95,6 кв. метри, а житлова - 52,1 кв. метри.

У матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2017 року № 21883/16-42, з якого вбачається, що площа житлової кімнати, яка складає 10,1 кв. метри, що входить до складу квартири АДРЕСА_1, близька до житлової площі квартири, яка приходиться на 1/5 частку співвласника квартири - ОСОБА_1, що складає 10,42 кв. метри (а.с. 73-78).

Вбачається, що частка кожного співвласника в житловій площі складає 10,42 кв. метри.

Позивач просить виділити собі у користування кімнату площею 10,1 кв. метри, а відповідачам - три кімнати площею 19,0 кв. метри з лоджією, 8,5 кв. метри та 14,5 кв. метри.

Фактично позивач просить виділити собі кімнату меншої площі, ніж складає його частка житлової площі в спільній власності, а відповідачам - кімнати, що разом складають більшу площу.

Суд вважає, що виділення сторонам цих кімнат відповідає вимогам закону, частці у спільному майні та не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири.

У такому випадку баланс інтересів співвласників при користуванні квартирою не порушить права відповідача.

За таких обставин, оскільки частки сторін є рівними, вимога позивача про виділ йому житлової кімнати площею 10,1 кв. метри відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 551 гривня 20 копійок судового збору, з кожного по 137 гривень 80 копійок.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 551 гривні 21 копійки та у розмірі 6338 гривень 80 копійок.

Відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на день звернення до суду з позовом - 19 лютого 2016 року) судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою оплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Вбачається, що станом на 19 лютого 2016 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Позивачем під час розгляду справи був змінений предмет позову та заявлено вимогу немайнового характеру. При зверненні в суд з позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 6338 гривень 80 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 317, 319, 321, 358, 391 ЦК, статтями 4, 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) про визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату площею 10,1 кв. метри в квартирі АДРЕСА_1 та виділивши ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користування кімнату площею 19,0 кв. метри з лоджією, кімнату площею 8,5 кв. метри, кімнату площею 14,5 кв. метри в квартирі АДРЕСА_1; місця загального користування залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 137 гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 137 гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 137 гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 137 гривень 80 копійок судового збору.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти в сумі 6338 гривень 80 копійок, внесені ним згідно квитанції № 645 від 21 березня 2016 року через ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській області як судовий збір при подачі позову, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: