Справа № 500/6236/15-ц
Провадження № 6/500/21/19
УХВАЛА

18 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Швець В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Польського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл подання Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визначення частки майна боржника набутого подружжям за час шлюбу та отримання дозволу на звернення стягнення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі за текстом ВДВС) Аргіров Р.Д. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника набутого подружжям за час шлюбу та отримання дозволу на звернення стягнення, в обґрунтування якого вказав, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження №54198935 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму урахування виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій 308744,37 грн., по двом виконавчим листам № 500/6236/15-ц, виданих 03 лютого 2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області. Виконавчі провадження №№ 54156979, 54156893 відкрито 16 червня 2017 року, в яких зазначено про необхідність стягнути з боржника виконавчий збір. Постанови про відкриття виконавчого провадження надіслані боржнику рекомендованим листом. 16 червня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про об`єднання виконавчого провадження. 16 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та зареєстровано у відповідних держреєстрах. Вжитими заходами ВДВС належне боржнику рухоме та нерухоме майно не встановлено. В судовому засіданні представник ВДВС подання підтримав.
Представник заінтересованої особи стягувача в судовому засіданні подання підтримав.
Інші заінтересовані особи викликалися в судове засідання належним чином, але не зявилися, що відповідно до ч.2 ст.443 ЦПК України не перешкоджає розгляду подання.
Суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження №54198935 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму 308744,37 грн., по двом виконавчим листам № 500/6236/15-ц виданих 03 лютого 2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2016 року було відмовлено позивачу в частині стягнення суми з відповідача ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про використання ОСОБА_3 одержаних коштів за договором позики на потреби сім`ї, а також відсутні будь-які письмові докази про надання згоди дружини на укладення договору.
Боржник ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом також встановлено той факт, що відповідно до відповіді Ізмаїльського міськрайонного відділу ДРАЦ 27 липня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб.
Згідно наданих доказів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період шлюбу набули право власності на 3/4 частини квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2013 року № 299; та на транспортний засіб «Ford Granada» державний номер НОМЕР_1 .

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця чи приватного виконавця.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 190, статті 179 ЦК України майном є окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Здійснивши системний аналіз вказаних норм права та встановлених обставин, суд доходить висновку про правомірність вимог державного виконавця про виділ частки майна боржника ОСОБА_3 із спільної сумісної власності для звернення на неї стягнення для задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 , бо вищезазначене майно частка квартири та автомобіль належать до спільної сумісної власності подружжя, долю боржника суд визначає відповідно до норм ст.70 СК України в розмірі 1/2 частини від вказаного майна тобто: 3/8 частини квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2013 року № 299; та 1/2 частина транспортного засобу «Ford Granada» державний номер НОМЕР_1 .
Така ж сама позиція наведена в Постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі № 645/4035/15-ц, провадження № 61-17034св18
Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку що подання підлягає задоволенню.
Керуючись, ст.ст.259-261,443 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визначення частки майна боржника набутого подружжям за час шлюбу та отримання дозволу на звернення стягнення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) набутого подружжям за час шлюбу з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в наступних частинах:

-3/8 частини квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2013 року № 299;

-1/2 частина транспортного засобу «Ford Granada» державний номер НОМЕР_1 .

Дозволити звернення стягнення на частку майна боржника ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) набутого подружжям за час шлюбу з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), а саме, на:

-3/8 частини квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2013 року № 299;

-1/2 частину транспортного засобу «Ford Granada» державний номер НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної судової ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 24 вересня 2019 року.

Суддя: В.М.Швець