Провадження № 2/760/3713/19
В справі № 760/319/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача- Зосіменка В.В., Михайленка О.В.

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 1 157, 50 гр. матеріальної шкоди та 50 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 11 червня 2018 року вона прибула до Моргу № 1 за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9 для організації та оплати експертизи та підготовки тіла її померлого чоловіка ОСОБА_2 до поховання.

Під час очікування результатів експертизи вона замовила необхідні послуги для підготовки тіла померлого до поховання та бальзамування тіла.

Під час замовлення та оплати зазначених послуг касир повідомила, що в підготовку тіла до поховання входить одягання померлого, зокрема, не лише одягу, а і хреста з вінцем, нанесення макіяжу, а також те, що дані роботи буде проводити санітар моргу.

Того ж дня після отримання дозволу на видачу тіла в прокуратурі, вона повернулася до моргу та з`ясувала, що тіло покійного не було підготовлене належним чином, на покійному були відсутні черевики, релігійні атрибути та макіяж на обличчі.

Крім того, на тілі покійного проступала синява, що свідчило про відсутність бальзамуючих речовин.

На її зауваження щодо неякісно наданих послуг, працівник моргу, який, на її думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння, відмовився вживати будь-яких заходів щодо усунення зазначених порушень.

У зв`язку з цим вона звернулася до компетентних органів, що підтверджується талоном-повідомленням про прийняття заяви Шевченківським управлінням поліції в м. Києві.

Крім цього, вона звернулася до Міністерства охорони здоров`я та отримала відповідь від Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно якої їй були надані всі замовлені нею послуги, а факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час чергування молодшої медичної сестри ОСОБА_3 не підтверджено.

29 вересня 2018 року вона направила відповідачу лист-вимогу про повернення сплачених коштів за неналежно виконані послуги, на що 09 жовтня 2018 року отримала відповідь про те, що послуги були надані якісно та в повному обсязі.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

Не заперечуючи замовлених позивачкою послуг з підготовки тіла покійного чоловіка до поховання, зазначив, що останньою було сплачено 795, 30 гр. в якості оплати послуг Бюро за проведення бальзамування тіла, а також 362, 20 гр. за підготовку тіла до поховання.

Зазначені послуги були надані позивачці на підставі її заяви про надання дозволу на надання немедичних послуг.

Вартість послуг була встановлена Тарифами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, затвердженими та погодженими 01 липня 2016 року Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В момент надання послуг позивачка не відмовлялася від виконання робіт та не вимагала відшкодування збитків, а правочин було виконано в момент його вчинення.

Специфіка наданих послуг з бальзамування тіла та його підготовки до поховання не передбачає можливості виявлення недоліків вже після приймання роботи, оскільки тіло підлягає похованню, а отже недоліки можуть бути виявлені лише під час виконання послуги, або під час приймання виконаної роботи.

Окрім того, з журналу видачі тіл для поховання вбачається, що позивачка отримала тіло для поховання і будь-яких зауважень при отриманні тіла не висловила.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

28 лютого 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачка заперечувала проти доводів відповідача з підстав, зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, обов`язок доказування вини виконавця та розміру збитків, завданих неналежним виконанням умов договору про надання послуг покладається на замовника у відповідності до ч.2 ст.623 ЦК України.

Судом встановлено, що 11 червня 2018 року позивачка в Морзі № 1 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9 замовила послугу з організації підготовки тіла її померлого чоловіка ОСОБА_2 до поховання.

На виконання замовлення позивачкою відповідно до Тарифів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, затверджених та погоджених 01 липня 2016 року Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було сплачено 795, 30 гр. за бальзамування тіла покійного чоловіка, а також 362, 20 гр. за підготовку тіла до поховання.

Зазначені послуги були надані позивачці на підставі її заяви про надання дозволу на надання немедичних послуг.

/ а.с. 6; 9 - 10 /

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Судом встановлено та не спростовувалося позивачкою, що будь-яких претензій вона відповідачу при замовленні та отриманні послуги не пред`являла.

З наданої відповідачем копії журналу видачі тіл для поховання тіло покійного ОСОБА_2 було видано його дружині ОСОБА_1 , що підтверджується її особистим підписом та записом за № 1914.

Будь-яких письмових претензій щодо якості наданих відповідачем послуг в журналі також не зазначено.

Дані обставини позивачка в судовому засіданні підтвердила.

/ а.с. 20 - 21 /

З відповіді Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 серпня 2018 року за № 061-11070/06 вбачається, що всі замовлені позивачкою немедичні послуги відносно померлого ОСОБА_2 їй надано в повному обсязі, а факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час чергування молодшої медичної сестри ОСОБА_3 не підтверджено.

З листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09 жовтня 2018 року на звернення позивачки вбачається, що послуги, які полягали в судово-медичному досліджені, бальзамуванні та підготовці тіла до поховання були надані якісно та в повному обсязі.

/ а.с. 8; 11 /

Будь-яких доказів, які б підтверджували протилежне, позивачка суду не надала.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи з викладеного вище, відсутності доказів неналежного виконання відповідачем замовленої послуги, підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Відповідно до п.п. 2,5 постанови № 4 від 31 березня 1995 року / з наступним змінами/ Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/ спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядається у випадках, встановлених законом, в т.ч. при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Звертаючись до суду, позивачка обгрунтовує свої вимоги Законом України « Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 22 Закону передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Разом з тим, положення ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» мають застосовуватися в сукупності з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої » споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Саме по собі задоволення вимог споживача не може бути підставою для відшкодування йому моральної (немайнової) шкоди.

Виходячи з викладеного вище правового обгрунтування, підстави для задоволення вимог позивачки і в частині відшкодування моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст.ст. 15,16,611, 717,623, 901, 906 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 травня 2019 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва