Постанова

Іменем України

(додаткова)

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 312/334/17-ц

провадження № 61-41452св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», (далі - ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди.

Позов мотивовано тим, що 10 грудня 2013 року ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі площею 10,91 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , строком на три роки. Оскільки 05 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», нормами якого передбачено, що строк дії договору оренди не може бути меншим як сім років, 27 квітня 2017 року позивач з метою приведення змісту договору до вимог статті 19 Закону України «Про оренду землі» звернувся до відповідача з пропозицією змінити строк дії договору на 7 років, але вказана пропозиція залишена відповідачем без задоволення. Протягом одного місяця після закінчення строку дії договору відповідач на адресу позивача лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору не направила, а позивач продовжує користуватись земельною ділянкою та належним чином продовжує виконувати свої обов`язки за договором, обробляє земельну ділянку, нараховує до сплати відповідну орендну плату. При таких обставинах, в силу положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Однак, умови договору не відповідають вимогам статті 19 Закону України «Про оренду землі», оскільки строк дії договору менше 7 років, що тягне за собою необхідність зміни правовідносин між позивачем та відповідачем за договором. З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати договір оренди землі від 10 грудня 2013 року, укладений між ним та ОСОБА_1 поновленим на умовах запропонованої додаткової угоди.

Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від

15 березня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано договір оренди землі від 10 грудня 2013 року, укладений між ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_1 , поновленим на умовах додаткової угоди у наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди землі від 10 грудня 2013 року.

село Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області

Орендодавець: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія та номер : НОМЕР_4 , виданий 24.04.2001 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: АДРЕСА_1 , з одного боку, та

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вул. Поштова, буд. 12, в особі директора Корабльова О. В. , діючого на підставі Статуту, з другого боку, вирішили внести наступні зміни до договору оренди землі від 10.12.2013 року, номер запису про інше речове право: 5130298, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 :

1 Пункт 8 розділу «Строк дії договору», викласти у наступній редакції:

Строк дії договору - до 26 березня 2021 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважене право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

2. Пункт 9 розділу «Орендна плата», викласти у наступній редакції:

«Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі

23 000,00 грн (двадцять три тисячі гривень 00 коп.) на рік за об`єкт оренди, без утримання податків та зборів».

3. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін і Сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

4. Дана Додаткова угода складена у двох ідентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру для кожної із Сторін.

5. Дана Додаткова угода є підставою для реєстрації Державним реєстратором Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області або іншою особою, уповноваженою законодавством України здійснювати реєстраційні дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , на умовах даної Додаткової угоди.

6. У пункті 12 Договору оренди слова «та надання послуг» виключити, слова «видатковими відомостями» змінити словом «актами».

7. У пункті 13 Договору оренди в абзаці третьому слова «розмірів земельного податку» замінити словами «граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України».

8. Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду» Договору оренди виключити.

Орендодавець: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія та номер : НОМЕР_4 , виданий 24.04.2001 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: АДРЕСА_1.

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вул. Поштова, буд. 12, в особі директора Корабльова О. В. , діючого на підставі Статуту.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року скасовано.

У задоволенні позову ПАТ «Агрофірма «Гюнівська» до ОСОБА_1 , третя особа - Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди відмовлено.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 312/334/17 про стягнення судового збору на користь ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постановою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року не вирішено питання розподілу судових витрат.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільній справі здійснюється відповідно до законів, чинних на вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Відповідно до вимог підпункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

При вирішенні справи Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року не вирішив питання про розподіл судових витрат. При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2 400,00 грн та при подачі касаційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3 200,00 грн.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 400,00 грн (дві тисячі чотириста) гривень та за подачу касаційної скарги у розмірі 3 200,00 (три тисячі двісті) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило