КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №382/1404/18
Апеляційне провадження №22-ц/824/5201/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 5 000 грн. до досягнення дитиною повноліття та на її особисте утримання - 4 000 грн. до досягнення сином 3-х річного віку, щомісячно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, уклали шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, потребує матеріального забезпечення від відповідача.

Відповідач працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей не має.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 в розмірі ј частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також, щомісячно, на особисте утримання дружини в розмірі ј частини від його доходу, до досягнення дитиною трьохрічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_2

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, а відповідач працює, інших утриманців не має, на праві власності має нерухоме майно, а також вимоги ст. ст. 80, 84, 180-183, 191, 192 СК України та кошти, які на утримання дитини надає відповідач, проте враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від до 6 років з 1 січня 2019 року, який згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» становить 1 626 гривень, Конвенцію про права дитини, а також враховуючи вартість речей для дитини відповідного віку та продуктів харчування, що повинні забезпечувати нормальний ріст та розвиток дитини, а також потребу в харчуванні, одязі і розвитку дитини, тому позов підлягає до часткового задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 січня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 03 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ( а.с. 5 ).

Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнається сторонами.

Відповідно до довідки №115 від 17 серпня 2018 року ОСОБА_3 фізично здоровий, проживає з позивачем і знаходиться на утриманні матері, потребує матеріального забезпечення від відповідача ( а.с. 30 ).

Відповідач на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину, має 1/3 частки квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ( а.с. 29 ), працює менеджером у фізичної особи-підприємця - ОСОБА_5 та отримує заробітну плату в середньому розмірі 4 050 грн. ( а.с. 38 ), частково надає матеріальну допомогу на утримання сина шляхом перерахування коштів на банківську картку позивача ( а.с. 39-42 ).

Однак, між сторонами не досягнуто домовленості щодо сплати аліментів в необхідному розмірі, у зв'язку з чим, 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом ( а.с. 1-2 ).

Рішенням Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково ( а.с. 68-71 ).

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також, щомісячно, на особисте утримання дружини в розмірі ј частини від його доходу, до досягнення дитиною трьох річного віку, до 25 червня 2020 року ( там же ).

При цьому, на переконання апеляційного суду, місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 матеріальної допомоги в необхідному розмірі на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не надає.

Окрім цього, при визначенні необхідного розміру аліментів, місцевий суд у повній мірі врахував викладене та положення ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 СК України.

Відтак, судом, на переконання апеляційного суду, обґрунтовано визначено, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, розмір аліментів на рівні ј частини доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на особисте утримання дружини в розмірі ј частини від доходу відповідача, до досягнення дитиною трьохрічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, ухвалюючи рішення за позовом, місцевий суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини, здійснив належну оцінку доказів, унаслідок чого обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

При цьому, апелянтом не надано жодних належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів на спростування встановленого розміру аліментів та на підтвердження неправомірності його визначення у відповідності до ст. 182 СК України.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 180, 182-184 СК України, Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, ст.ст. 36, 78, 81, 376 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що нею не подавалося заяв про визначення розміру аліментів у частках, при визначенні аліментів також слід врахувати ті обставини, що відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на сина в твердій грошовій формі, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, заявлений розмір аліментів не перевищує можливостей відповідача, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко