Справа № 724/957/19
Провадження № 2/724/384/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

представника позивача: ОСОБА_1 С ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області,

до ОСОБА_3

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

16 травня 2019 року позивач Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначає, що актом обстеження земельної ділянки № 35 від 06.02.2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, землі комунальної власності площею - 0,0010 га. за адресою АДРЕСА_1 .

За наслідком проведеної перевірки та встановлення факту самовільно зайнятої земельної ділянки, відповідно до вимог ст. 244 КУпАП, складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою № 35 від 06.02.2019, яким встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, землі комунальної власності площею - 0,0010 га. за адресою АДРЕСА_1 .

Самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом складування будівельних матеріалів (каменю) та встановлення двох бетонних плит (для переїзду через канаву).

Таким чином, порушено вимоги ст.ст.125,126 та ст. 211 Земельнoго кодексу України.

06.02.2019 року державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення за № 35 ДК/0018П/07/01-19 згідно якого, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом «б» ч.1.ст.211 Земельного кодексу України. Водночас, в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 надала пояснення, а саме: «Я, ОСОБА_3 встановила бетонні плити для переїзду через канаву до свого господарства, каміння із розібраного містка».

За наслідками перевірки складено припис № 35 ДК/0018 Пр/03/01-18 від 06.02.2019, яким зобов`язано в 30-денний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Про виконання даного припису Відповідача зобов`язано повідомити до 08.03.2019 року. Припис Відповідач отримала особисто 06 лютого 2019 року, про що свідчить підпис на приписі.

06.02.2019 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, про яке особа була належним чином повідомлена.

За результатами розгляду справи винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.02.2019 за №35, якою визнано гр. ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Крім того, Головним управлінням визначено шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття та використання земельної ділянки, в розмірі 17,24, яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р №963.

Копія постанови про накладення адміністративного стягнення разом із розрахунком розміру заподіяної шкоди Відповідачем отримано особисто, про що свідчить відмітка про вручення особисто. Зазначена постанова Відповідачем не була оскаржена, та набрала законної сили.

Зокрема, Відповідачкою сплачено штрафні санкції в розмірі 170 гривень та заподіяна шкода в розмірі 17,24, про що свідчать відповідні квитанції про сплату.

13.03.2019 року Державними інспекторами контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_4 Ю. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проведено повторну перевірку, щодо виконання вимог припису від 06.02.2019 року за № 35.

В ході перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №96-ДК/071/АП/09/01-2019 від 13.03.2019, яким встановлено, що вимоги припису від 06.02.2019 року за №35 не виконано.

Складено протокол про адміністративне правопорушення №96 - ДК/0032П/07/01-19 від 13.03.2019, яким встановлено факт невиконання Відповідачем вимог припису від 06.02.2019 №35, що є порушенням ст.1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту «д» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України.

До даного протоколу давались пояснення, а саме: «Я, ОСОБА_3 встановила бетонні плити для під`їзду до свого житлового будинку». Дані пояснення Відповідач засвідчила своїм підписом, так само засвідчивши отримання другого примірника протоколу.

Про розгляд справи про вищезазначене адміністративне правопорушення ОСОБА_3 було належним чином повідомлено, також було відомо про час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис на Повідомленні про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 13 березня 2019 року.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2019 за № 96-ДК/0030По/07/01-19, якою визнано гр. ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 160 грн. Даний штраф особою було сплачено, про що свідчить квитанція № 171 від 13.03.2019 року.

На момент пред`явлення позовних вимог, гр. ОСОБА_3 не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, про що свідчить акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 24.04.2019 № 142ДК/134/АП/09/01-19.

З огляду на вищезазначене, Відповідач незаконно продовжує самовільно займати та використовувати земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, землі комунальної власності площею - 0,0010 га. за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, є підстави стверджувати, що гр. ОСОБА_3 достовірно знаючи про відсутність жодних правових підстав для фактичного використання вказаної земельної ділянки, та без відповідних правовстановлюючих документів, порушуючи ст. ст. 125,126 Земельного кодексу України продовжує самовільно займати земельну ділянку.

27.08.2019р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, однак вони не містять підпису відповідача, а тому не враховуються судом під час розгляду справи. Крім того, до вказаних пояснень відповідач подала суду докази, при цьому в порушення ч.9 ст.83 ЦПК України не надала суду підтвердження, що відповідні докази надіслані позивачу. За таких обставин суд не бере до уваги подані відповідачем докази. Крім того, подані до суду копії доказів не завірені належним чином, як це передбачено ст. 95 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що не має технічної можливості демонтувати бетонні плити та будівельні матеріали. В судове засідання для розгляду справи по суті відповідач не з`явилася.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.06.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.08.2019р.

Ухвалою суду від 08.08.2019р. продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 20.08.2019р.

Ухвалою суду від 20.08.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.09.2019р.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області № 35-ДК від 06.02.2019, щодо здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності на території Долинянської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області, проведено відповідну перевірку (а.с.10).

Згідно з актом обстеження земельної ділянки № 35/ДК/004/АО/10/01-19 від 06.02.2019 року та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 35/ДК/035/АП/09/01-19 від 06.02.2019р. встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, землі комунальної власності площею - 0,0010 га. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11-14).

06.02.2019 року державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення за № 35 ДК/0018П/07/01-19 згідно якого, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст.531 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом «б» ч.1.ст.211 Земельного кодексу України. Водночас, в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 надала пояснення, а саме: «Я, ОСОБА_3 встановила бетонні плити для переїзду через канаву до свого господарства, каміння із розібраного містка» (а.с.15).

За наслідками перевірки складено припис № 35 ДК/0018 Пр/03/01-18 від 06.02.2019, яким зобов`язано в 30-денний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Про виконання даного припису Відповідача зобов`язано повідомити до 08.03.2019 року. Припис Відповідач отримала особисто 06 лютого 2019 року, про що свідчить підпис на приписі (а.с.16).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 06.02.2019р. № 35-ДК0018/По/08/01-19 визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 53-1 КУпАп та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.17).

Крім того, Головним управлінням визначено шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття та використання земельної ділянки, в розмірі 17,24, яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р №963 (а.с. 18-19).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 сплатила штраф у розмірі 170,00 грн. та шкоду в сумі 17,24 грн., про що свідчать квитанції від 06.02.2019р. (а.с.20-21).

13.03.2019 року Державними інспекторами контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_4 Ю ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проведено повторну перевірку, щодо виконання вимог припису від 06.02.2019 року за № 35.

В ході перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №96-ДК/071/АП/09/01-2019 від 13.03.2019, яким встановлено, що вимоги припису від 06.02.2019 року за №35 не виконано (а.с.22).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №96 - ДК/0032П/07/01-19 від 13.03.2019, яким встановлено факт невиконання Відповідачем вимог припису від 06.02.2019 №35, що є порушенням ст.1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту «д» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України. В протоколі наявні пояснення, а саме: «Я, ОСОБА_3 встановила бетонні плити для під`їзду до свого житлового будинку». Дані пояснення Відповідач засвідчила своїм підписом, так само засвідчивши отримання другого примірника протоколу (а.с.23).

Згідно припису від 13.03.2019р. №96/ДК/0031ПР/03/01-19 ОСОБА_3 встановлено 30-денний термін для усунення правопорушення (а.с.24).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2019р. №96-ДК0030По/08/01-19 визнано винною ОСОБА_3 у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185-5 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 160,00 грн. (а.с.25).

Того ж дня 13.03.2019р., ОСОБА_3 сплатила штраф в розмірі 160,00 грн., про що свідчить квитанція банку (а.с.27).

На момент звернення з позовом до суду, гр. ОСОБА_3 не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку про що свідчить акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 24.04.2019 № 142ДК/134/АП/09/01-19 (а.с.26).

25.06.2019р. ОСОБА_3 звернулася до позивача із заявою, де просить спочатку вирішити питання щодо вільного доступу до плит, оскільки немає можливості під`їзду трактором до неї через споруджений ОСОБА_9 забор, після чого вона негайно їх демонтує. При цьому зазначає, що протягом 40 років користувалася цією земельною ділянкою з дозволу Долинянської сільської ради (а.с. 48).

Рішенням Недобоївської сільської ради від 12.01.2016р. №58/4/16 надано тимчасовий дозвіл на заїзд ОСОБА_3 до свого господарства за адресою АДРЕСА_1 , до вивчення порушеного питання на місцевості (а.с.46).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про охорону земель», всі землі в межах території України є об`єктом особливої охорони держави.

Статтею 84 Земельного кодексу України передбачено, що, у державній власності перебувають усі землі України, за винятком комунальної та приватної власності.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 Земельного кодексу України визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі за текстом Закон №963), самовільне зайнятrя земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 4 Закону № 963, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Так, статтею 5 Закону №963 визначено органи, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів. Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до ст. 9 Закону №963, організація і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель та проведення моніторингу ґрунтів здійснюються шляхом, проведення перевірок, розгляду звернень юридичних і фізичних осіб, участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель, розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель, проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації, земель сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 Закону №963 закріплені повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Зокрема до повноважень належить звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 6 від 19.01.2017, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 173/30041 від 07.02.2017, визначено порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства У країни про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, Їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до ч.3 ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Доводи відповідача про неможливість звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки через встановлення ОСОБА_9 забору, що перешкоджає доступу спецтехніки для демонтажу плит, не є безумовною підставою для відмови в позові. Крім того, судом враховується, що відповідачу ОСОБА_3 достеменно було відомо про відсутність правових підстав для фактичного використання вказаної земельної ділянки, за що неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності, однак остання будь-яких дій щодо оформлення правовстановлюючих документів або ж звільнення земельної ділянки вчинено не було.

Відповідно до ст.ст. 77, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, а також те, що ОСОБА_10 самовільно займає спірну земельну ділянку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Однак враховуючи те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, судові витрати зі сплати судового збору компенсуються позивачу за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (місце знаходження: вул. Героїв Майдану, 194а, м. Чернівці, ), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, землі комунальної власності площею 0,0010 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтування встановлених двох бетонних плит та будівельних матеріалів (каміння).

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. компенсувати позивачу Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області(місце знаходження: вул. Героїв Майдану, 194а, м. Чернівці, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 вересня 2019р.

Суддя: Л. Л. Гураль