КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2993/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Волошина В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Судді-доповідача Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про виправлення описок у рішенні у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив стягнути з останньої на свою користь 270 000,00 грн. винагороди позикодавця за користування коштами.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

19 листопада 2018 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про внесення виправлень у рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про виправлення описок у рішенні суду відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та виправити у судовому рішенні арифметичну помилку, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, зокрема про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3 про внесення виправлень у рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що заявником фактично порушується питання про зміну змісту ухваленого судового рішення.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку з використанням несправної техніки.

Отже, при вирішенні питання про виправлення арифметичної помилки, допущеної у судовому рішенні, суд виходить з визначення арифметичної помилки та лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення, при цьому суд не має права змінювати зміст судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено.

Зазначені у рішенні суду фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 вз'яла на себе зобов'язання у строк до 01 листопада 2016 року повернути ОСОБА_3 основну суму боргу у розмірі 135 000,00 грн. та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 16 200,00 грн. ( 135000,00 грн х 10% х 12 міс), що складає 151 200,00 грн. 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу 100 000,00 грн., 01 лютого 2017 року - 1 000,00 доларів США, 04 березня 2017 року - 14 000, 00 грн., 23 березня 2017 року 15 000,00 грн., 09 квітня 2017 року - 11 526,00 грн., 18 квітня 2018 року 6 000,00 грн., що підтверджується власноруч написаними ОСОБА_3 розписками. Так, за інформацією Національного Банку України офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 01 лютого 2017 року, тобто станом на день сплати суми боргу в іноземній валюті, становив 2 707,95 грн. за 100 доларів США.

На підставі встановлених обставин та проведених розрахунків суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за розпискою від 01 листопада 2015 року фактично сплачено ОСОБА_3 173 605,00 грн., що значно перевищує суму основного боргу з урахуванням процентів за користування коштами у розмірі 151 200,00 грн., а тому правові підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за борговою розпискою від 01 листопада 2015 року відсутні (а.с. 49-51).

З даним висновком суду першої інстанції погодився суд апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року, з прийняттям постанови від 13 листопада 2018 року про залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення (а.с. 85, 86-87).

У поданій заяві до суду першої інстанції про внесення виправлень у рішення суду від 18 червня 2018 року позивач посилався на те, що в рішенні суду першої інстанції допущена арифметична помилка у визначенні результату підрахунку відсотків за користування грошовими коштами. Так, застосувавши вихідні дані 135 000,00 грн. х 10% х 12 місяців, що становить 162 000,00 грн., суд першої інстанції помилково зазначив добуток 16 200,00 грн., що вплинуло на загальний підсумок загальної суми боргу, який складається із двох складових: суми боргу в розмірі 135 000,00 грн. та відсотків за користування грошовими коштами. При наявності допущеної помилки у розрахунку відсотків за користування грошовими коштами фактична сума боргу є більшою ніж та, що визначена та зазначена у рішенні суду в сумі 151 200,00 грн. (а.с.90-92).

Аналізуючи зміст доводів заяви ОСОБА_3 про внесення виправлень у рішення суду та наведених даних у рішенні суду першої інстанції про встановлені судом обставини, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, з покладенням в основу судового рішення вихідних даних проведеного арифметичного обчислення, з яких суд виходив при відмові у задоволенні позову ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що наведені у заяві доводи пов'язані з оцінкою встановлених судом першої інстанції фактичних обставин у справі та здійснених розрахунків на підставі яких суд зробив висновок про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача спірних грошових коштів.

За таких обставин, вирішуючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно виходив із того, що заявником фактично порушується питання про зміну змісту ухваленого судового рішення.

Таким чином, обставини, передбачені статтею 269 ЦПК України для виправлення арифметичної помилки у рішенні Києво - Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року відсутні.

Зазначені у заяві доводи щодо невідповідності висновків суду обставинам справи є підставою для перегляду судового рішення в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Києво- Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: