Номер провадження: 22-ц/813/113/19
Номер справи місцевого суду: 522/2767/18
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року у складі судді Науменка А.В.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 12000 гривен щомісячно, починаючи з 15 лютого 2018 року до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В обґрунтування позову зазначила, що є бабусею та опікуном дитини, на теперішній час дитина є студенткою Київського інституту музики імені Р.М. Глієра, має успіхи у навчанні, займається додатково англійською мовою, вокалом та сольфеджіо. Довготривалість навчання потребує коштів на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники тощо, оплату проживання з онукою в місті Києві. Вони вимушені орендувати квартиру, в якій дитина проживає, та сплачувати комунальні послуги за користування квартирою, у зв'язку з чим несе витрати біля 12000 грн. на місяць на утримання орендованої квартири. Відповідач працює на посаді другого помічника капітану та має значний дохід, але у зв'язку зі специфікою роботи на судах в іноземних компаніях, розмір його доходів має мінливий характер, тому просила суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 7500 гривен щомісячно, починаючи з 15 лютого 2018 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, просить рішення змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його розмір 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що хоча і працював певний час другим помічником капітана судна, але з квітня 2017 року не працює за спеціальністю, що підтверджується довідкою ТОВ «Даніка Крюінг Сервісіз» від 16 серпня 2018 року. В матеріалах справи відсутня довідка про його дохід, працевлаштуватися за спеціальністю він протягом майже двох років не може, тому суд помилково виходив з того, що він в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що працює другим помічником капітана судна і його заробітна плата становить в середньому 2400 доларів США, а також повідомив, що має намір працювати виключно на суднах в іноземних компаніях, оформлює документи на роботу і восени йде в рейс на роботу другим помічником капітана. При цьому відповідач надав суду оригінал та копію паспорту моряка, з якого вбачається, що він дійсно працює помічником капітана. Щодо посилань відповідача про те, що судом під час розгляду справи не прийнято до уваги, що він на час розгляду справи не працював другим помічником капітана є помилковим, так як позовні вимоги про встановлення розміру аліментів у твердій грошовій формі гуртуються саме на обставинах щодо мінливого розміру доходів.

Крім того, відповідач надає в оренду квартиру, яка належить відповідачу та неповнолітній ОСОБА_3 в рівних частинах на праві спільної власності, від чого отримує прибуток у сумі 5000 грн. та розпоряджається вказаними коштами на свою користь.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3

Мати дитини померла.

ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_3 та її опікуном на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації від 23 травня 2007 року №1030.

ОСОБА_4 є студенткою, проживає разом із ОСОБА_2, яка є пенсіонером.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працює приблизно 6 місяців на рік на посаді другого помічника капітана та має значний дохід, у середньому 2400,0 доларів США. Виходячи з наведеного, суд обчислив суму аліментів: 2400 х 6 = 15 000,0 доларів США, що приблизно за курсом 26,0 гривен за долар складає 374 400 гривен. 1/4 заробітку на місяць складає 37440,0 гривен : 12:4 дорівнює приблизно 7500,0 гривен.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З копії посвідчення моряка ОСОБА_4 вбачається, що він працював другим помічником капітана на суднах іноземних компаній та останній раз перебував у рейсі з 30.08.2016 по 02.04.2017, з того часу відмітки про перетинання кордону у якості моряка відсутні, такий факт не оспорювався стороною позивача (а.с. 107).

Крім того, ОСОБА_4 подана довідка, що він з квітня 2017 року не працює в компанії, що була його останнім місцем роботи (а.с.122).

Отже, як на час звернення до суду про стягнення аліментів, так і на час вирішення справи судом, відповідач не працював моряком біля року.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з вірогідної суми заробітної плати, яку за відомостями оголошення крюінгової компанії може отримувати другий офіцер на контейнеровозі (а.с.23), проте такі відомості не можна вважати доказом заробітної плати саме відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач підтвердив, що з квітня 2017 року не працює помічником капітана та пояснив, що не має доходу взагалі, так як на даний час є безробітним, на утриманні має двох дітей від другого шлюбу, що не було враховано судом при визначенні розміру аліментів.

Зважаючи на такі обставини, висновок суду про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 7500 грн., оскільки він є моряком, працює приблизно 6 місяців на рік на посаді другого помічника капітана та має можливість сплачувати аліменти на отримання дитини у розмірі 7500 грн. належними доказами не підтверджений, що надає підстави вважати доводи апеляційної скарги обґрунтованими.

Натомість, в матеріалах справи наявний акт державного виконавця від 22.08.2018 року з якого вбачається, що відповідач надавав в оренду квартиру та отримував щомісячний дохід у розмірі 5000 грн., що підтверджує доводи позивача про існування таких обставин (а.с. 149).

ОСОБА_4 пояснив, що внаслідок дій ОСОБА_2 орендарі квартири були виселені, що позбавило доходу від оренди квартири, який він частково перераховував на користь ОСОБА_7, однак колегія враховує, сам факт наявності квартири не позбавляє права укладання договору в майбутньому.

З копій чеків про переказ коштів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 (а.с.108-110) видно, що протягом 2016, 2017 та початку 2018 років сплачувалися аліменти в розмірі від 2000 до 4000 гривень, і за цей період відсутні відомості, що ОСОБА_2 зверталася з позовом про стягнення аліментів.

Отже, виходячи з таких обставин справи, відсутності відомостей про дохід в розмірі 2400 доларів США, встановлення факту наявності квартири, яка може бути джерелом доходу, та спроможність сплачувати аліменти в наведеному розмірі, з урахуванням положень ст. ст. 180, 182 СК України, принципів розумності й справедливості, розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 слід зменшити до 3500 грн. щомісячно.

Поряд з цим, не приймаються доводи апеляційної скарги щодо присудження до стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки визначення аліментів в такому розмірі не буде відповідати обставинам справи та вимогам закону.

ОСОБА_3 є співвласником квартири, в яку вселена за рішенням суду (а.с.51-53), відтак житлом забезпечена.

За таких обставин, доводи про необхідність врахування витрат за проживання в квартирі в Києві не можуть бути підставою для задоволення позову в розмірі 12 000 грн., оскільки за таких обставин мають характер додаткових витрат, які предметом вирішення у цій справі не є.

Пунктом 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_4 на утримання дитини, в решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_3) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,0 гривен щомісячно, починаючи з 15.02.2018 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.02.2019.

Головуючий:

Судді: