Справа № 160/678/18
Провадження № 2/160/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Холопичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: державний нотаріус Любомльської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

16 листопада 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до Холопичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: державний нотаріус Любомльської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15 травня 2015 року померла її тітка - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, та право на земельну частку (пай), площею 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Холопичівської сільської ради Локачинського району.

У першу чергу право на спадкування за законом мали діти спадкодавця: дочка - ОСОБА_3, яка померла 23.07.2016 р., та син - ОСОБА_4, який помер 18.04.2017 р., які спадщини не прийняли.

Онук спадкодавця ОСОБА_5, який мав право на спадкування частки спадщини, яка належала б за законом його матері ОСОБА_3, 24 січня 2018 року написав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини.

Батько позивача ОСОБА_6 помер 07.06.1971 р. Він був рідним братом спадкодавця ОСОБА_2 і належав до спадкоємців другої черги за законом.

Позивач як єдиний спадкоємець за законом звернулась до Любомльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, та право на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, однак, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі таких свідоцтв у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, який залишився після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2015 року.

Крім того, просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах,що знаходиться на території Холопичівської сільської ради, відповідно до сертифікату серії ВЛ № 0045682 від 14 лютого 1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2015 року.

11 лютого 2019року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. 17 грудня 2018 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: державний нотаріус Любомльської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області у судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь-яких заяв, клопотань до суду від нього не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши копії матеріалів спадкової справи № 23/2018 до майна померлої ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року померла тітка позивача - ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 170123 від 18 травня 2015 року (а.с.14).

Батько позивача ОСОБА_6 помер 04 червня 1971 року (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 212228 від 01 лютого 2018 року, а.с.17). Останній був рідним братом спадкодавця та належав до другої черги спадкоємців за законом.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Холопичівської сільської ради Локачинського району від 23 січня 2018 року № 110, випискою з погосподарської книги № 8 за 2015 рік (а.с. 13, 68). Крім того, після смерті тітки позивача відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), площею 3,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0045682 від 14 лютого 1997 року (а.с.24).

Із довідки Відділу у Локачинському районі Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинської області від 08 жовтня 2018 року вбачається, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на підставі розпорядження Локачинської РДА від 27 січня 1997 року № 18 ОСОБА_2, яка включена в списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб" за № 7 (а.с.25).

На підставі поданої ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини у Любомльській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 23/2018 до майна померлої ОСОБА_2

Як вбачається із копій матеріалів вказаної спадкової справи, 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 у встановлений рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 19 червня 2018 року додатковий двохмісячний строк звернулась до Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 за № 23/2018.

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є онук спадкодавця ОСОБА_5 Частку спадкового майна мала прийняти його мати, дочка спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 23 липня 2016 року, не прийнявши спадщину. ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини. Шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини він пропустив, до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не звертався. Вказане стверджується його письмовою заявою, посвідченою секретарем Заборольської сільської ради Луцького району (а.с.23).

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 і спадкодавця ОСОБА_2 підтверджуються копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька позивача ОСОБА_6 від 02 лютого 2018 року, скороченою копією актового запису про народження спадкодавця ОСОБА_2 від 18 лютого 1980 року, копією свідоцтва про народження позивача від 29 червня 2016 року та копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з "Шуби" на "Гись" (а.с. 15,16, 19, 20, 21).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивач 22 жовтня 2018 року звернулась до Любомльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, та на право на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, однак, їй відмовлено у видачі таких свідоцтв, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на майно (а.с. 40).

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ОСОБА_2, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон) від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) райдержадміністрацією, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого степеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У ч.2 ст. 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників.

Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю.

Таким чином, оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом за і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Також за позивачем, в порядку спадкування за законом, необхідно визнати право на земельну частку (пай), розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Холопичівської сільської ради, право на яку відповідно до сертифікату серії ВЛ № 0045682 від 14 лютого 1997 року належало ОСОБА_2, члену КСП "Хлібороб", яка померла 15 травня 2015 року у с. Руда Любомльського району Волинської області. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1243,39 грн., що стверджується квитанцією № 0.0..1 від 15 листопада 2018 року (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 3, 10-13, 77, 81, 82, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Маньків, вул. Механізаторів, 29 Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2015 року у с. Руда Любомльського району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Холопичівської сільської ради Локачинського району, відповідно до сертифікату серії ВЛ № 0045682 від 14 лютого 1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15 травня 2015 року у с. Руда Любомльського району Волинської області.

Стягнути з Холопичівської сільської ради Локачинського району на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1243,39 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба