Справа № 462/5463/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-з/811/45/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
24 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої судді - Копняк С.М.
суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря - Юзефович Ю.І.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15серпня 2018 року, постановлене в складі головуючої - судді Палюх Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: Філія «Центрбудівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Обєднана профспілкова організація Львівської дирекції залізничних перевезень про скасування наказу на звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
в с т а н о в и л а :
Постановою Львівського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Обєднана профспілкова організація Львівської дирекції залізничних перевезень - задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 20.10.2017 року №587/ос «По особовому складу», про звільнення ОСОБА_2 з посади директора додаткового штату виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», у звязку зі скороченням штату п. 1 ст. 40 КЗпП України, з 23.10.2017 року.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 10 743 грн. 60 коп. (десять тисяч сімсот сорок три грн. 60 коп.).
12 лютого 2019 року від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення та вирішити у ньому питання щодо стягнення з ПАТ «Українська залізниця» витрат на правову допомогу.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Враховуючи наявні у матеріалах справи докази про понесені сторонами у справі судові витрати, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З Угоди № 1 від 02 листопада 2017 року вбачається, що з метою отримання правової допомоги ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 76).
В ОСОБА_4 виконаних робіт, згідно Угоди № 1 про надання правової допомоги від 02 листопада 2017 року зазначено, що адвокат виконав зобовязання надав правову допомогу клієнту, а клієнт отримав правову допомогу з наступних правових питань та у таких обсягах: консультування клієнта з питань трудового законодавства, складання позовної заяви до суду про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді тв. стягнення середнього заробітку. Вартість наданої правової допомоги згідно договору становить 2 000 грн. 00 коп.
З Угоди № 2 від 16 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 64)
В ОСОБА_4 виконаних робіт по угоді № 2 про надання правової допомоги від 16 січня 2018 року зазначено, що адвокат надав правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: представництво в Залізничному районному суді м. Львова по цивільній справі № 462/5463/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрзалізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку 17.01.2018 року, 14.02.2018 року, 03.03.2018 року, 23.03.2018 року, 14.04.2018 року, 10.08.2018 року. Сторонами погоджено розмір винагороди адвоката в розмірі 6 000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 65)
На підтвердження зазначених витрат суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 2 000 грн. 00 коп. від 17.11.2017 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 6 000 грн. 00 коп від 14.08.2018 року (т. 2 а.с. 66, 78)
Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення 8 000 грн. 00 коп. за правничу допомогу на користь ОСОБА_2 є обґрунтованим, враховуючи складність справи, кваліфікацію адвоката, час затрачений в судових засіданнях.
Такий розмір винагороди є спів розмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
А відтак, заява про ухвалення додаткового рішення є підставною і підлягає до задоволення.
У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 24 квітня 2018 року.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Обєднана профспілкова організація Львівської дирекції залізничних перевезень про скасування наказу на звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Повний текст судового рішення складений 24 квітня 2019 року.
Головуюча Копняк С.М.
Судді: Бойко С.М.