Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1432/19
Номер провадження: 2-в/225/14/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Солодкої Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», заінтересована особа ОСОБА_1, Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа №225/1432/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», заінтересована особа ОСОБА_1, Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Під час розгляду зазначеної справи, встановлено, що до заяви долучено копію рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.05.2013, не засвідчену належним чином.

На підставі встановлених обставин, ухвалою Дзержинського міського суду від 01.04.2019 ініційоване питання щодо можливості відновлення матеріалів втраченого судового провадження по цивільній справі № 2/260/843/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що знаходилось в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька, оскільки це має суттєве значення для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Сторони зобовязано надати до суду документи, що у них збереглися до втрати провадження у цивільній справі № 2/260/843/2013.

У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув документи та матеріали, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Із змісту заяви та матеріалів справи вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа №2/260/843/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по цивільній справі №2/260/843/2013 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» стягнено заборгованість за кредитним договором № ЮО6822 від 14.02.2008 р. у сумі 2072,24 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень.

Факт ухвалення відповідного рішення, його зміст, підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Донецька з Єдиного державного реєстру судових рішень.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження в частині ухвалення 22.05.2013 Ленінським районним судом м. Донецька рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості за кредитом, судом відповідно до вимог ст. 494 ЦПК України були досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: копія повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.05.2013 про стягнення заборгованості за кредитом, заява про примусове виконання виконавчого листа №2/260/843/2013 Ленінського районного суду м. Донецька, постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/260/843/2013 виданого 12.06.2013. Інших документів, які містилися в матеріалах втраченого судового провадження, сторони суду не надали.

Зважаючи на те, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження в частині ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, доходить висновку про необхідність часткового відновлення втраченого провадження, саме, в частині ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 488, 489, 493, 494, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №2/260/843/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 22.05.2013 по цивільній справі №2/260/843/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (повний текст) в наступній редакції: «

Провадження по справі № 2/260/843/2013

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2013 р. Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Кротінова В. О.

при секретарі: Шелістовій Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.02.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ЮО6822. Згідно умов кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень. Відповідач зобовязався повертати кредит на умовах, передбачених пунктом 1.2 кредитного договору, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, рівними частками по 454,55 гривень щомісячно з кінцевим терміном погашення 13.02.2009 р. Відповідач в порушення умов кредитного договору отриманий кредит не повертає та не сплачує відсотки за його користування у встановлений договором строк. У звязку з цим, позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу були нараховані індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 01.11.2012 року заборгованість за кредитним договором складає 2072,24 грн., в тому числі сума основного боргу з індексом інфляції за кредитом 1131,06 гривень, відсотки за користування кредитом 913,93 гривень, 3% річних 27,25 гривень. До теперішнього часу заборгованість не сплачена, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованість за кредитним договором №ЮО6822 від 14.02.2008 р. в сумі 2072,24 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., а всього у сумі 2301,64 грн.

Представник позивача за дорученням, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання на його адресу судової повістки з зазначенням часу та дати розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №ЮО6822 від 14.02.2008 р. (а.с. 3) позивачем відповідачу ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 5000,00 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 24% річних, у термін до 13.02.2009 р., що підтверджується заявою про видачу готівки №627-37 від 14.02.2008 р. (а.с. 4) Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязаний погашати кредит та відсотки за користування ним щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за розрахунковим рівними частками по 454,55 гривень. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно на залишок заборгованості по кредиту. Проте відповідач платежі в погашення кредиту та сплати відсотків за його користування здійснював з порушенням графіка, що призвело до створення простроченої заборгованості.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 5-6), сума заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції складає 1131,06 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 913,93 грн.; 3% річних 27,25 грн., загальна сума заборгованості складає 2072,24 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованість за кредитним договором № ЮО6822 від 14.02.2008 р. у розмірі 2072,24 грн.

Крім того, при подачі заяви в суд позивачем був сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки внаслідок невиконання ним узятих на себе зобов'язань позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

На підставі ст. ст. 526, 527, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт ВЕ№923253, виданий 30 травня 2003 р. Ленінським РВ УМВС України у м. Донецьку, ІНН) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» заборгованість за кредитним договором № ЮО6822 від 14.02.2008 р. у сумі 2072,24 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя М.М. Скиба