єдиний унікальний номер справи 546/567/18
номер провадження 2/546/191/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

прокурора Спиці О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №546/567/18 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України, в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених у зв`язку з лікуванням потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2018 заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до суду в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача 7382,08 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 та 28125,65 грн. на користь військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, як відшкодування за шкоду заподіяну вчиненим відповідачем злочином (витрати на лікування потерпілого від злочину).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2018 Новгород-Волинським міськрайонним судом Житомирської області відповідача по справі було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, у зв`язку з тим, що 04 вересня 2017 року відповідач, будучи водієм технічно справної транспортної машини МТЛБ, під час здійснення маршу автомобільною колоною від району зосередження на Новоград-Волинському військовому полігоні до станції завантаження для броньованої техніки у с. Вершниця Новоград-Волинського району Житомирської області, здійснив зіткнення правою передньою кутовою частиною керованого ним транспортного засобу з задньою лівою кутовою частиною нерухомого транспортного засобу БМП-2, який в результаті зіткнення здійснив рух вперед, тим самим здійснив зіткнення зі стоячим попереду транспортним засобом БМП-2, внаслідок чого військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 затиснуло між вищевказаними транспортними засобами та останньому завдано тяжкі тілесні ушкодження. У зв`язку з чим ОСОБА_2 проходив лікування у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону та у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому держава в особі військової частини НОМЕР_1 та Міністерство оборони України в особі Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону понесли витрати на його лікування.

Провадження у справі відкрито 09.08.2018 суддею Горульком О.М. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку 27.09.2018.

У зв`язку з відсутністю в Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 18.10.2018.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 22.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

26.02.2019 суддею Лизенко І.В. справу прийнято до розгляду, розгляд справи розпочато повторно у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Позивачі Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання явку свого представника не забезпечили, до суду надали заяви, в яких просять справу розглядати без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 79-80, а.с. 82-84).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Новгород-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.05.2018 у справі № 285/704/18 затверджено угоду про визнання винуватості від 23.02.2018, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України та призначено йому узгоджене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки (а.с.32-35).

З мотивувальної частини вищевказаного вироку вбачається, що ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , 04 вересня 2017 року близько 16 години 30 хвилин, будучи водієм технічно справної транспортної машини МТЛБ, в задовільних дорожніх умовах та при відсутності небезпеки для руху, під час здійснення маршу автомобільною колоною від району зосередження на Новоград-Волинському військовому полігоні до станції завантаження для броньованої техніки у с. Вершниця Новоград-Волинського району Житомирської області, на польовій дорозі поблизу с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області, в порушення вимог п.п. 90, ПО ч. 2 Бойового статуту Сухопутних військ Збройних Сил України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, недостатньо оцінив дорожню обстановку, не переконався, що його дії будуть безпечними, не створюють перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не обрав безпечний інтервал при об`їзді іншого транспортного засобу - БМІІ-2, який знаходився на правому узбіччі вказаної польової дороги у нерухомому стані, здійснив зіткнення правою передньою кутовою частиною керованого ним транспортного засобу з задньою лівою кутовою частиною вказаного нерухомого транспортного засобу БМП-2, який в результаті зіткнення здійснив рух вперед, тим самим здійснив зіткнення зі стоячим попереду транспортним засобом БМП-2, внаслідок чого військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 затиснуло між вищевказаними транспортними засобами та останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки та живота, рани в ділянці грудної клітки, множинні переломи ребер обох половин грудної клітки по різноманітним анатомічним лініям, котрі ускладнились розвитком лівобічного гемопневмотораксу, правобічним гідропневмотораксом зі зміщенням органів переднього середостіння вліво, переломів поперечних відростків тіл 8-9-10 грудних хребців, розривів селезінки, розриву печінки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Наведені обставини також підтверджуються обвинувальним актом, угодою про визнання винуватості від 23.02.2018, контрактом про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України від 15.06.2017, військовим квитком ОСОБА_1 , висновком експерта № 2777 від 22.12.2017 (а.с.8-31)

ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону в період з 06.09.2017 по 22.09.2017 (17 ліжко/днів), вартість одного ліжко/дня складає 1654,45 грн, загальна вартість лікування становить 28125,65 грн, що підтверджується довідкою Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (а.с.37).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2018, молодший сержант військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 28.11.2017 по 14.12.2017 (а.с.36). Загальна вартість лікування у вказаний період становить 7382,08 грн, що підтверджується карткою економічного обліку до історії хвороби № 6062 ОСОБА_2 (а.с.38-39).

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону понесено витрати на лікування ОСОБА_2 у сумі 28125,65 грн, а Міністерсовом оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 - у сумі 7382,08 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір » від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд враховує те, що відповідач не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, оскільки дана справа пов`язана не з порушенням його прав, а з відшкодуванням шкоди, завданої вчиненим відповідачем злочином.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за ставками судового збору станом на день подання позову до суду 07.06.2018, що з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» становить 1762,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 1206 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 206, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову ОСОБА_1 .

Позов заступника військового прокурора Центрального регіону України (м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8) в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України (м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ); військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, 185, ) до ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення витрат, понесених у зв`язку з лікуванням потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) витрати на лікування потерпілого від злочину у сумі 7 382 (сім тисяч триста вісімдесят дві) гривні 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, 185, ) витрати на лікування потерпілого від злочину у сумі 28 125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

вступна та резолютивна частини рішення проголошено 22.04.2019, повне рішення суду складено 22.04.2019.

Суддя: І.В. Лизенко