Справа № 502/760/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області та Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності квартири, факту спільного проживання та визнання права власності за спадщиною. З уточненої позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Перед смертю ОСОБА_3 зробила заповіт на все своє майно на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно. ОСОБА_3 належала 1/2 частина трикімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , інша частина квартири належала на праві спільної власності батькові позивачів ОСОБА_4 . Після смерті матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину не приймали, оскільки проживали за іншими адресами та з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відповідно, спадщину прийняв ОСОБА_4 фактично відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом зі спадкодавцем і йому фактично стала належати в цілому квартира, розташована в АДРЕСА_1 . Право власності на всю квартиру ОСОБА_4 не оформлював. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 , який на день смерті самостійно проживав в АДРЕСА_1 . Перед смертю ОСОБА_4 03.08.2007 року зробив заповіт на все своє майно на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на його майно у вигляді вищевказаної квартири, а також на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 . На протязі НОМЕР_1 з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини позивачі не звертались, оскільки вважали, що прийняли спадщину згідно заповіту, тому що перед смертю вони доглядали за батьком за місцем його мешкання в м. Кілія Одеської області. Фактично між собою позивачі домовились про розподіл спадкового майна та про визнання права власності на квартиру за ОСОБА_2 , а на житловий будинок за ОСОБА_1 . Жодного спору у позивачів будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має, оскільки вони є єдиними спадкоємцями майна ОСОБА_4 і за заповітом і за законом. Як спадкоємці за заповітом позивачі мають право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1223 ЦК України.

В зв`язку з зазначеним, позивачі просили суд:

- встановити факт належності квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках, а після смерті ОСОБА_3 в цілому ОСОБА_4 ;

- встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , який складається з: літ. А житловий будинок (загальною площею 89,8 кв. м., житловою площею 53,0 кв.м.), літ. Б-сарай, літ. В-баня, літ. Г- убиральня, №1-5;I надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв. метра, житловою площею 36,7 кв. метра згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачами було надано заяви, відповідно до яких вони просили розглянути справу без їх участі та задовольнити їх позов.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, з позовом згоден, зауважень не має.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 363, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 206, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , рос. « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н. та рос. « ОСОБА_6 », 1939 р.н. зареєстрували шлюб 08.10.1958 року у Мирнівському сіль Бюро ЗАГС Кілійського району, про що зроблено актовий запис за № 9. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 07.12.1959 р. у Мирнівському сіль Бюро ЗАГС Кілійського району, запис акта про народження № 38 рос. «Яковлев ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 » є батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 10.09.1965 р. у Десантненському сіль бюро ЗАГС Кілійського району, запис акта про народження № 31 рос. «Яковлев ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 » є батьками: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М., ОСОБА_3 , заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право, заповідала в рівних частках: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. 01.08.2007, ОСОБА_3 , заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право, заповідала в рівних частках: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. 03.08.2007, ОСОБА_4 , заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме за законом право, заповідав в рівних частках: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до технічного паспорта від 28.05.1994 року квартира, розташована в АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв. метра, житлова площа 36,7 кв. метра.

Відповідно свідоцтва про право особистої власності на житло видане виконкомом Кілійської міської Ради 02.06.1994 р. рос. « ОСОБА_5 » та рос. « ОСОБА_9 », належить квартира в АДРЕСА_3 3.

Відповідно до технічного паспорту, складеного БТІ 24.12.2007 р., житловий будинок по АДРЕСА_2 складається з: літ. А житловий будинок (загальною площею 89,8 кв. м., житловою площею 53,0 кв.м.), літ. Б - сарай, літ. В - баня, літ. Г - убиральня, № 1-5; I надвірні споруди.

З акту депутата від 14.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом з ним.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_9 від 15.01.2008 р. виданого Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності 1/1 частка ОСОБА_4 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56002418 від 26.04.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація відносно ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56002427 від 26.04.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 42871588, дата посвідчення 01.08.2007 р., місце посвідчення Кілійська районна державна нотаріальна контора.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56002472 від 26.04.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі 58796452, дата посвідчення 06.03.2008 р., місце посвідчення Мирнівська сільська рада Кілійського району Одеської області.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартири та доведений факт спільного проживання позивачів зі спадкодавцем та прийняття спадщини після його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на майно у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області та Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках, а після смерті ОСОБА_3 в цілому ОСОБА_4 .

Встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , який складається з: літ. А житловий будинок (загальною площею 89,8 кв. м., житловою площею 53,0 кв.м.), літ. Б - сарай, літ. В - баня, літ. Г - убиральня, №1-5;I надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв. м., житловою площею 36,7 кв. м. згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников