Справа № 285/4661/18
провадження у справі № 2/0285/164/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.;

сторони по справі: позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

встановив:

13.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та після уточнення позовних вимог, просила, у силу ст. 391 ЦК України, постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться по вулиці Шевченка, 6 в селі Слобода Романівська Новоград-Волинського району Житомирської області, шляхом зобовязання ОСОБА_3 звільнити його на протязі місяця.

В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач на її вимогу звільнити займане ним приміщення не реагує, застосовує відносно неї фізичне насильство. Зазначає, що вона є людиною похилого віку, хоче спокійно проживати у своєму будинку, користуватися та розпоряджатися ним, а тому звернулася до суду з даним позовом (а.с.2-3,40-41).

19.12.2018 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, постановлено розгляд справи по суті проводити у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату проведення першого судового засідання (а.с.25).

У судовому засіданні позивач та її представник уточнені заявлені вимоги підтримали, які просили задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, вказував на те, що по вулиці Шевченка, 6 в селі Слобода Романівська Новоград-Волинського району Житомирської області проживає зі згоди позивача вже тривалий час. За час спільного життя він здійснював покращення даного житла та вони спільно добудували літню кухню, а тому вважає, що має право проживати у спірному житлі. Зазначив, що до суду про визнання даного нерухомого майна спільною сумісною власність не звертався.

Заслухавши учасників справи, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.08.2003, посвідченого державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області, належить 1/1 частини житлового будинку з усіма надвірними будівлями та земельною ділянкою, розташованих по вул. Радянській в с. Слобода-Романівська Новоград-Волинського р-ну Житомирської області (а.с.16-17).

Згідно довідки виконавчого комітету Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за № 373 від 21.02.2019 року, в селі Слобода Романівська вулиця Радянська перейменована на вулицю ОСОБА_4 (а.с.42).

Відповідно до інформації відділу ВРТГ ЦНАП Новоград-Волинської міської ради Житомирської області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Також судом у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час зі згоди ОСОБА_1 проживає без реєстрації по вулиці Шевченка, 6 в селі Слобода Романівська Новоград-Волинського району Житомирської області. Договірних відносин з цього приводу між ними відсутні.

Крім того встановлено, що на протязі 2014 2017 років позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів на предмет вчинення відповідачем насильства щодо неї (а.с.6-12).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

За змістом статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є власником спірного будинку і ОСОБА_3 проживає у ньому з дозволу позивача, проте без реєстрації або укладення відповідного договору, суд приходить до висновків що до даних правовідносин не підлягаю застосування вимоги статей 116, 157 ЖК Української РСР.

Разом з тим, виходячи з того, що ОСОБА_5 перешкоджає ОСОБА_1 у повній мірі реалізовувати своє право власності, на її вимогу звільнити займане ним приміщення не реагує, застосовує відносно неї насильство, права останнього підлягають захисту відповідно до статті 391 ЦК України.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 22.08.2018 року у справі № 583/3745/16-ц.

Відомостей про те, що відповідач звертався до суду із позовною заявою про визнання майна, нажитого за час спільного проживання із позивачем, спільною сумісною власність останнім не надано, не заявлено такої вимоги і у межах даної справи шляхом подачі до суду зустрічного позову з цього приводу.

Відтак, суд рахує за необхідне заявлені уточнені позовні вимоги задовольнити.

У силу статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться по вулиці Шевченка, 6 в селі Слобода Романівська Новоград-Волинського району Житомирської області, шляхом зобовязання ОСОБА_3 звільнити його на протязі місяця.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (імя) сторін:

Позивач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: 11716, Житомирська область, Новоград-Волинський р-н, с. Слобода Романівська, вул. Шевченка, 6, РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: 11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Чернишевського, 8, місце проживання без реєстрації: 11716, Житомирська область, Новоград-Волинський р-н, Слобода Романівська, вул. Шевченка, 6, РНОКПП НОМЕР_2.

Дата складення повного судового рішення 16.04.2019 року.

Головуюча суддя А.В.Михайловська