Справа № 428/9686/18
Провадження № 2/428/462/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 квітня 2014 року померла рідна сестра позивача ОСОБА_5. Заповіту ОСОБА_5 не залишила, була неодруженою, дітей не мала. Відтак, єдиним спадкоємцем за законом є позивач. До складу спадкового майна входять грошові вклади спадкодавця, які знаходяться у ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Ощадний банк України» та були внесені на підставі, зокрема, договору № 30021 від 09.12.2011 на розрахунково-касове і депозитне обслуговування фізичної особи та договору № 155 на вклад «Депозитний Ощадного банку» на імя фізичної особи від 01.07.2010. За наявними даними, сума вкладів станом на час смерті спадкодавця складає 92204,00 грн., в тому числі в ЛОУ AT «Ощадбанк» (МФО 304665) в сумі 62954,00 грн. та в Філії-Луганське міське відділення Ощадбанку (МФО 364393) в сумі 29250,00 грн.

Позивач 14.04.2014 звернулась до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори (державний нотаріус ОСОБА_6І.) із заявою про прийняття спадщини та того ж дня отримала відповідний витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Оформити свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки на час настання строку її звернення до нотаріальної контори на території м. Луганська вже проводилась антитерористична операція, а ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не працювала.

06.07.2018 представник позивача адвокат ОСОБА_1 звернувся до Головного територіального управління юстиції в Луганській області із адвокатським запитом щодо місцезнаходження документів нотаріального діловодства та архіву Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори та отримав відповідь № 16052/17/4 від 11.07.2018, з якої вбачається, що на даний час відсутня можливість отримати будь-які документи з архіву Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори. Вказаним листом також рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. У звязку з чим представник позивача просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на грошові кошти в сумі 92204 (девяносто дві тисячі двісті чотири) грн. 00 коп., які знаходяться в філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, б. 36, внесені в ЛОУ AT «Ощадбанк» (МФО 304665) (в сумі 62954,00 грн.) та в Філію-Луганське міське відділення Ощадбанку (МФО 364393) (в сумі 29250,00 грн.) на імя її рідної сестри ОСОБА_5, померлої 03.04.2014 року.

На виконання ухвали суду від 17.08.2018 представником відповідача ПАТ «Ощадний банк України» адвокатом ОСОБА_7 до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, визначивши у якості одного з Відповідачів - Публічне акціонерне Товариство «Державний Ощадний банк України». При цьому позовні вимоги висловлені: «Визнати за ОСОБА_2 (37277, Полтавська область, Лохвицький район, с.Піски, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на грошові кошти в сумі 92204 (девяносто дві тисячі двісті чотири) грн. 00 коп., які знаходяться в філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» (МФО 304665) (в сумі 62954,00грн.) та в філії - ОСОБА_4 міське відділення Ощадбанку (МФО 364393) (в сумі 29250,00 грн.) на імя її рідної сестри ОСОБА_5, померлої 03.04.2014 р.».

Статтею 1277 ЦК України визначено: «У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.» Тобто, єдиною особою яка може претендувати на спадкову масу (окрім прямих спадкоємців) є територіальна громада. За таких обставин, належним відповідачем за визначеними за змістом позовними вимогами є відповідна територіальна громада за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього місця мешкання спадкодавця. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.» З огляду на це, представник відповідача вважає, що банківська установа взагалі не є відповідачем щодо будь-яких спорів стосовно спадкового майна та прав на нього незалежно від того, з чого воно складається.

Як випливає з положень статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. При цьому, факт того, що останнім місцем мешкання спадкодавця була територія проведення ООС, на якій органи влади та місцевого самоврядування України не діють жодним чином не означає втрачання цивільних прав цими органами на території проведення ООС. Отже, ОСОБА_4 міська рада є належним відповідачем за позовом. AT «Ощадбанк» не має жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунку померлої, тому не може бути стороною цивільних правовідносин стосовно спадкування.

Банківська установа відповідно до змісту параграфу 3 глави 71 та параграфу 1 глави 72 Цивільного кодексу України не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконує розпорядження власника рахунку, тому визначення належності грошових коштів на рахунку спадкодавців входить до кола повноважень нотаріальних контор, або інших органів, розпорядження яких банк повинний приймати до виконання.

Згідно зі змістом позовної заяви ОСОБА_2 є спадкоємицею другої черги після смерті її сестри ОСОБА_5, а за відсутності спадкоємців першої черги - єдиною спадкоємицею померлої, то ж позивач є спадкоємицею, яка належним чином прийняла спадщину.

Згідно зі ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, закриваючи провадження у справі.

Як випливає зі змісту п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на Відповідачів.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обовязком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (17 квітня 2018 року ОСОБА_8 Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, ЄДРСРУ № 73469613).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, предявлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, відповідач вважає вимоги Позивача, висловлені на адресу AT «Ощадбанк», безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та наполягає, що належним Відповідачем є лише ОСОБА_4 міська рада.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Правом на подачу відзиву не скористався.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії ЯВ № 236055, виданого 17.05.1952 сільським ЗАГС с. Пізники Полтавської області, ОСОБА_9 народилася 07.05.1952, в графі батько вказаний ОСОБА_10, в графі матір ОСОБА_11.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії ЯР № 152995, виданого 30.07.1947 Пізницькою сільрадою Полтавської області, ОСОБА_5 народилася 05.07.1947, в графі батько вказаний ОСОБА_10, в графі матір ОСОБА_11.

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 08.04.2014, 01 березня 1975 року Пісківською сільською радою Лохвицького району зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_9, номер актового запису 5, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_12.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 403127, виданого 03.04.2014 Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_5 померла 03 квітня 2014 року в Артемівському районі міста ОСОБА_4, актовий запис 453.

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 37150790 від 14.04.2014 після померлої ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 55976056 у Другій ОСОБА_4 державній нотаріальній конторі, дата заведення 14.04.2014.

Як вбачається з відповіді Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 72/01-16 від 17.01.2019, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її сестри ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 03.04.2014, оскільки на цей час неможливо отримати будь-які документи спадкової справи з архіву Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори на непідконтрольній Україні території, та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно з відповіддю начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_13 № 768/2360/13/19/04 від 06.02.2019, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» (із змінами) ОСОБА_4 луганська державна нотаріальна контора переміщена на територію, підконтрольну українській владі. Наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2018 № 1528/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор» ОСОБА_4 луганську державну нотаріальну контору було реорганізовано шляхом злиття з Першою луганською державною нотаріальною конторою у Першу луганську міську державну нотаріальну контору (юридична адреса: 93600, Луганська обл., смт Станиця Луганська, вул. Москва-Донбас, буд. 34). Наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.10.2018 № 945/К «Про покладення обовязків» виконання обовязків завідувача Першої луганської міської державної нотаріальної контори було покладено на завідувача Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_14. Однак, фактично документи архіву та нотаріального діловодства державної нотаріальної контори знаходяться у м. Луганськ, їх перевезення до смт Станиця ОСОБА_4 на сьогодні є неможливим.

Як вбачається з відповіді заступника голови правління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_15 № 46-07/1173/4744 від 20.02.2019 щодо сум коштів, що знаходяться на рахунках, які відкрито на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за інформацією наявною в AT «Ощадбанк», станом на 18.02.2019, в установах AT «Ощадбанк» відкрито наступні банківські рахунки: ТВБВ № 10012/0199 (філія - ОСОБА_4 обласне управління AT «Ощадбанк»): № 9112 (колишній № 30021) - сума залишку 67314,31 грн. ТВБВ № 10012/0225 (філії - ОСОБА_4 обласне управління AT «Ощадбанк»): № 3667 - сума залишку 1932,40 грн., № 9512 - сума залишку 3510,14 грн. У документах вищевказаних ТВБВ зазначені дані вкладника: дата народження - 05.07.1947 року; РНОКПП - НОМЕР_2; адреса проживання/реєстрації - Луганська обл., м. Луганськ, ОСОБА_16АДРЕСА_1. При цьому слід зазначити, що перевірка наявності компенсаційних рахунків та їх суми в установах філії - ОСОБА_4 обласне управління AT «Ощадбанк» можлива лише після відновлення роботи тимчасово непрацюючих відділень на непідконтрольній українській владі території.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкове майно, яке залишилось після смерті її сестри, у звязку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативними актами.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 посилається на те, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_5, але позбавлена можливості отримати у спадщину майно, яке належало померлій та складається з суми вкладів, які знаходяться в філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», оскільки не отримала свідоцтва про право на спадщину через те, що нотаріус не має можливості отримати інформацію необхідну для вчинення нотаріальної дії.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, 03 квітня 2014 року відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 та заведена спадкова справа № 55976056 у Другій ОСОБА_4 державній нотаріальній конторі Луганської області. Завідувачем Першої Лохвицької Державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 72/01-16 від 17.01.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сестри.

Згідно з главою 10 п. 4.1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування осіб, які подали заяву про прийняття спадщини згідно із ст. 1270 ЦК України та які фактично прийняли спадщину згідно з п. 3, 4 ст. 1268 ЦК України.

Згідно з главою 10 п. 2.1, п. 4.2, п. 4.14 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття та заведення спадкової справи.

Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції № 46-В від 25.11.2014 року ОСОБА_4 державна нотаріальна контора була переміщена на територію, підконтрольну українській владі. Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2018 № 1528/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор» ОСОБА_4 державну нотаріальну контору було реорганізовано шляхом злиття з Першою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою у Першу ОСОБА_4 міську державну нотаріальну контору (юридична адреса: 93600, Луганська обл., смт. Станиця Луганська, вул. Москва-Донбас, буд. 34). Наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.10.2018 № 945/К «Про покладення обовязків» виконання обовязків завідувача Першої ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори було покладено на завідувача Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_14. Однак, фактично документи архіву та нотаріального діловодства державної нотаріальної контори знаходяться у м. Луганськ, їх перевезення до смт. Станиця ОСОБА_4 на сьогодні є неможливим.

Отже, з вищенаведеного судом вбачається, що державний нотаріус Першої Лохвицької Державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мав перевірити факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Той факт, що архівний фонд Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори до завідувача Станично-Луганської державної нотаріальної контори не передавався та залишився на тимчасово окупованій території, а саме у місті ОСОБА_4, унеможливив виконання нотаріусом вимог ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Розглядаючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Запит суду до нотаріальної контори має стосуватись документів щодо обставин, які підлягають встановленню судом, зокрема, це відомості про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яким видано свідоцтва про право на спадщину, свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя тощо.

Таким чином, при розгляді справ про спадкування суд має перевірити обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, які можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Однак, як вбачається з листа начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_13 № 768/2360/13/19/04 від 06.02.2019, обовязки завідувача Першої ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори було покладено на завідувача Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 Однак, фактично документи архіву та нотаріального діловодства державної нотаріальної контори знаходяться у м. Луганськ, їх перевезення до смт. Станиця ОСОБА_4 на сьогодні є неможливим.

З вищенаведеного вбачається, що суд при розгляді даної справи позбавлений можливості перевірити обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, які можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Письмові докази надані позивачем, суд вважає недостатніми та такими, що не дають змоги суду дійти обґрунтованого висновку про наявність тих обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, що в свою чергу позбавляє суд можливості відповідно до ст. 263 ЦПК України ухвалити судове рішення, яке повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід відмовити.

Щодо позовних вимог адвоката ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом предявлених до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на відповідачів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, предявлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Як вбачається з позовної заяви представник позивача зазначає в якості відповідача у даній справі Публічне акціонерне товариство «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, тому що банківська установа не має жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунках померлої, не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконує розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не може бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування, а тому Публічне акціонерне товариство «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» є у цій справі неналежним відповідачем, на відміну від ОСОБА_4 міської ради.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити за вищенаведених обставин.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_2, місце проживання: 37277, Полтавська область, Лохвицький район, с. Піски, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- представник позивача: ОСОБА_1, місце проживання: 37130, Полтавська область, Чорнухинський район, с. Кізлівка;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «Ощадний банк України» в особі Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 36, ;

- відповідач: ОСОБА_4 міська рада, місцезнаходження: 91058, Луганська область, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, будинок 14, .

Суддя І. С. Посохов