Справа № 447/2709/17 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/2804/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача 100 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 12.12.2015 року о 21 год. 00 хв. на 594км.+ 495м. автодороги Київ-Чоп у напрямку міста Львова поблизу села Пісочна Миколаївського району Львівської області водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

За результатами проведеного досудового розслідування постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 23.10.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000628 від 12.12.2015 року, було закрите у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Незважаючи на відсутність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, вважає, що з відповідача підлягає стягненню в її користь моральна шкода, завдана загибеллю сина ОСОБА_3 Зазначає, що смерть сина спричинила їй сильні душевні страждання, які проявилися у пригніченому стані, втраті спокійного сну, постійних нервових стражданнях та тривожності.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4800 грн. витрат на правничу допомогу. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Вважає рішення суду в частині розміру моральної шкоди необгрунтованим, незаконним, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що враховуючи характер, глибину душевних страждань, а також, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції є значно занижений. Зазначає, що передчасна смерть сина спричинила для позивача тяжку непоправну втрату, яка завдає їй постійних та глибоких страждань. Глибокі душевні страждання, пов`язані зі смертю сина, спровокували у позивача проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого вона потребує щоденного вживання медикаментів. Вважає, що матеріальне становище відповідача дає йому можливість для відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Просить рішення суду в частині розміру моральної шкоди змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., в решті рішення залишити без змін.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає рішення суду в частині розміру стягнення суми моральної шкоди необгрунтованим, незаконним, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розгляд справи судом першої інстанції було проведено без належного повідомлення його та його представника про час та місце розгляду справи, внаслідок чого розгляд справи було здійснено односторонньо та упереджено. Зазначає, що до смерті потерпілого призвели необережність ОСОБА_3 , порушення ним Правил дорожнього руху та його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а не дії відповідача. Зазначає, що він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом застосування екстренного гальмування.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . подану скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам скарги, просила скаргу задоволити, рішення суду в частині розміру моральної шкоди змінити, стягнути з користь позивача 100000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 скаргу ОСОБА_2 , підтримав, проти скарги ОСОБА_1 заперечив, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою, згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Судом встановлено, що 12.12.2015 року о 21 год. ОСОБА_2 , керуючи належним йому автомобілем «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 , на 594км.+ 495м. автодороги Київ-Чоп у напрямку міста Львів поблизу села Пісочна Миколаївського району Львівської здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області Репій Я.В. про закриття кримінального провадження від 23.10.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00628 від 12.12.2015 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки у діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не виявлено порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3

Задовольняючи частково позов про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП позивачу було завдано сильних моральних страждань, спричинених смертю сина та така змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя після смерті сина.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, оскільки такий, на думку колегії суддів, визначений з врахуванням принципу розумності та справедливості, з врахуванням характеру й обсягу моральних страждань позивача, та з врахуванням обставин даної справи, зокрема, відсутності вини відповідача у заподіянні такої.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат за виконану адвокатом роботу .

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що ОСОБА_1 надала суду докази на підтвердження здійснення нею витрат на правову допомогу, а саме квитанцію №0.0.995611521.1 від 23.03.2018 року на суму 4800 грн. та акт передачі-приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 29.11.2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем обгрунтовано належними доказами понесення нею витрат на правничу допомогу у розмірі 4800 грн.

З наведених мотивів, районний суд підставно стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4800 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційних скаргах доводи правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.05.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.