Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/187/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю позивачки за первісним позовом ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів об»єднану цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1звернулася у Виноградівський районний суд із первісним позовом про розірвання шлюбу із відповідачем, який був укладений 09.09.2010 року у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за актовим записом №10, від якого у сторін народилося двоє дітей- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно позивачка просить суд стягувати із відповідача ОСОБА_2, аліменти на утримання двох спільних дітей по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи із дати звернення з позовом до суду а до виповнення дітьми 18-річного віку.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що сторони не зійшлися характерами, між ними часто виникають сварки та різні суперечки, відповідач нехтує сімейними обов»язками, а відтак сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, що призвело до розпаду сім»ї, у зв»язку з чим позивачка просить шлюб із відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача, аліменти на утримання двох спільних дітей по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи із дати звернення з позовом до суду а до виповнення дітьми 18-річного віку.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що він не є біологічним батьком означених дітей.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 26.02.2018 року позовом ОСОБА_1П до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_1М до ОСОБА_1П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, обєднано в одне провадження .

Ухвалою Виноградівського районного суду від 14.03.2018 року позовом ОСОБА_1П до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_1М до ОСОБА_1П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, призначено судову генетичну експертизу, провадження зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 24.01.2019 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1П до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_1М до ОСОБА_1П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини відновлено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання двох дітей підтримала і просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, вказавши, що просить стягнути аліменти на утримання дітей відповідно до вимог Сімейного кодексу України. Позов ОСОБА_2 до неї про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини не визнала.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5, у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник Виноградівського РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами був укладений шлюб 09.09.2010 року у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за актовим записом №10, від якого у сторін народилося двоє дітей- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Сімейного та Цивільного кодексів України.

Так, відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін.

Ці вимоги закону узгоджуються та доповнюються нормами п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998р. №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» із наступними змінами встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сімї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості. При цьому законність і обґрунтованість рішення визначається не тільки дотриманням судом норм процесуального права при розгляді цивільних справ, а й виконанням судом вимог матеріального права, що регулює правовідносини сторін, а саме особисті немайнові права та обовязки подружжя.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони не зійшлися характерами, між ними часто виникають сварки та різні суперечки, сторони тривалий час не проживають разом і не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, як наслідок не створили міцної сімї, що призвело до фактичного розпаду сімї, позивачка категорично відкинула пропозицію суду щодо примирення, у звязку з чим наполягає на розлученні.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За встановлених у суді обставин, при вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин подружжя ОСОБА_4 та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги, що позивачка категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, а відтак суд не може покласти обовязок збереження сімї сторін на позивачку при наявності її категоричного заперечення цього, адже кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

Отже, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дочки, яка проживає разом з позивачкою та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_4 і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права неповнолітньої дочки, у звязку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів то такі вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 вказаного кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та знаходяться на повному утриманні позивачки ОСОБА_1

Відповідач ліхтер М.М., зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 приходить до висновку, що на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Що стосується вимог зустрічного позову до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, то суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Разом з тим, згідно до листа за №122-02 від 14.01.2019 року, КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», Ухвалу Виноградівського районного суду від 14.03.2018 року про призначення судово генетичної експертизи, яка була призначена за клопотанням ОСОБА_2, залишено без виконання, поскільки сторонами не було надано біологічні зразки крові, що у свою чергу унеможливлює проведення вказаної експертизи.

Крім того, ОСОБА_2, у вказане судове засідання не з»явився, а тому, заявлений ним позов про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст.28,235,295 ЦК України, ст.ст.24,55,56,112,113,180,182,184 СК України та керуючись ст.ст.2-5, 10, 12, 13, 18, 81, 141, 144, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд:

У Х В А Л И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Шлюб, укладений 09.09.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за актовим записом №10- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1.000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року до їх повноліття, або зміни матеріального стану відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН), сплачений нею судовий збір в розмірі 704,80 грн.(а.с.1).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь держави, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_2, що він має право звернутися до суду із позовом повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5) п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

ГоловуючийОСОБА_6