Справа № 310/2236/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кошевої О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ледовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. ОСОБА_1 вказав, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року. Відповідачі значаться зареєстрованими у вказаній квартирі, як попередні власники зазначеної квартири та повинні були знятись з реєстрації за умовами договору купівлі продажу до 22.02.2019 року, але до теперішнього часу ними цього не зроблено.

В судове засідання позивач не з"явився, надав судові заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі продажу від 08.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 за реєстровим № 106, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідно до довідки про склад сім'ї, наданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 З"ясовано, що відповідачі є попередніми власниками вказаної квартири та не є родичами позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави вважати, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Судом встановлено, що при вселенні у зазначену квартиру позивачем, вона була вільною, ніяких речей відповідачей там не було, ніколи відповідачі туди не з'являлися та не заявляли свої права на житло. Відповідачі не спростували обставини, викладені у позовній заяві та визнали ці обставини в своїх заявах. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 258-259, 263, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України (2017 р.),

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 13 в будинку №51-Б по вул. Волонтерів в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. ОСОБА_5, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя О. А. Кошева