Справа № 736/474/19
Номер провадження 2/736/427/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

20 березня 2019 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно та просить: встановити той факт, що він є рідним сином ОСОБА_2, який помер 23 листопада 2015 року у віці 67 років; визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2, який помер 23.11.2015 р., а саме на: - земельну ділянку площею 1,6502 га, рілля, кадастровий номер :04:000:0619 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; - земельну ділянку площею 0,9997 га, рілля, кадастровий номер :04:000:0503 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

В судове засідання позивач не прибув, в позові вказав про можливість розгляду справи без його участі, позов просив задовольнити.

Від відповідача в судове засідання подано заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти позову.

Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є: «Минко Михаил Константинович» та «Минко Нина Николаевна».

23 листопада 2015 року батько позивача, ОСОБА_2 у віці 67 років

помер, про що Домашлинською сільською радою складено відповідний актовий запис №08, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЕЛ № 263714 від 25.11.2015 року.

За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства на території Домашлинської сільської ради, тому до спадкового майна належать

земельні ділянки колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджується

державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №819590, до яких

увійшли земельні ділянки: - земельна ділянка площею 1,6502 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті 26691,49 грн.; - земельна ділянка площею 0,9997 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті -

15046,31 грн.

Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки виконкому Домашлинської сільської ради від 06.02.2019 року №88, ОСОБА_2 зареєстрований з 12.04.1990 року і проживав до дня смерті 23.11.2015 року за адресою с. Домашлин вул. Центральна, 20.

Для вирішення питання про прийняття спадщини він звернувся до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомила, що в них відсутні оригінал правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельні ділянки виданого на покійного батька, а також про необхідність доказати родинний звязок між ним та померлим. У звязку з цим нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права.

Померлий 23 листопада 2015 року ОСОБА_2 є дійсно його рідним батьком, що підтверджується письмовими доказами.

Так у його свідоцтві про народження прізвище на російській мові вказано «Минко», що співпадає з написанням прізвища його батька у цьому свідоцтві, а саме «Минко Михаил Костянтинович».

При отриманні паспорта громадянина України прізвище позивача на українській мові було записано як «Мінко Василь Михайлович».

Прізвище батька у всіх документах, що були отримані ним, зазначене через тверду «и», а саме «Минко». Так, наприклад, у державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище власника зазначене як «Минко», що підтверджується довідкою МУ у Корюківському та Сновському районах ГУД у Чернігівський області від 24.09.2018 № 3447/177-18. У довідці Домашлинської сільської ради зазначено, що на території їхньої громади проживав гр. ОСОБА_2 (довідка від 06.02.2019 №88). Так і у свідоцтві про смерть зазначено, що помер гр. ОСОБА_2

Дані прізвища є співзвучними, різницю у їх написанні в різних документах можна пояснити помилкою при перекладі з іншої мови. Всі інші дані співпадають, тому ОСОБА_2, який помер 23.11.2015 року є його рідним батьком.

Для підтвердження дійсності отримання покійним державного акту на право власності на земельні ділянки позивач звернувся із заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернівській області, де йому надали відповідну інформацію та копію архівного примірнику державного акту.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин та визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_2, який помер 23 листопада 2015 року у віці 67 років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2, який помер 23.11.2015 р., а саме на:

- земельну ділянку площею 1,6502 га, рілля, кадастровий номер :04:000:0619 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області;

- земельну ділянку площею 0,9997 га, рілля, кадастровий номер :04:000:0503 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду залишити за ним.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко