Справа № 444/573/19
Провадження № 2/444/761/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська ДНК про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська ДНК про визнання права власності. Просить визнати в порядку спадкування за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після ОСОБА_4, який помер 07.06.2013 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району Львівської області, на яку померлий мав право відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019 року та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району, Львівської області, на яку він мав право відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019 року.

Свої позовні вимоги мотивує наступним. Відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради від 05.03.2019р. №389, станом на 30.06.1990 р. в с. Гійче по вул. Шевченка, 102 головою колгоспного двору є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, членами двору: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Відповідно до даної виписки всі зазначені в ній особи мають право на житловий будинок по вул. Шевченка, 102 в с. Гійче Жовківського району Львівської області.

Мати позивача - ОСОБА_5 померла 28.06.2006 року у віці 72 років. Позивачем прийнято спадкове майно у розмірі 1/3 частини житлового будинку по вул. Шевченка, 102 в с. Гійче Жовківського району Львівської області після смерті матері. Батько позивача - ОСОБА_4 помер 07.06.2013 року в віці 77 років.

Позивач звернувся до Рава-Руської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову від 04.03.2019року про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку №102 (сто два) на вулиці Шевченка в селі Гійче Жовківського району Львівської області після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 07.06.2013 року.

Зазначає, що ОСОБА_4 склав заповітне розпорядження від 19.11.2009 року, відповідно до якого, все своє майно заповів дочці ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 своєю заявою, посвідченою нотаріально 22.02.2019 року, відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4.

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 30.01.2018 року №6, розділено колишній колгоспний двір №102 по вул.Шевченка в с.Гійче Жовківського району Львівської області в рівних частинах: 1/3 частина за гр. ОСОБА_5 (померлою), 1/3 частина за гр. ОСОБА_4 (померлим), 1/3 частина за гр.ОСОБА_3.

Зазначає, що він проживав із батьком без реєстрації в будинку №102 по вул.Шевченка в с.Гійче Жовківського району до дня його смерті 07.06.2013року та вели спільне господарство.

Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з»явився, однак подав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Позов визнають, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник третьої особи Рава-Руської ДНК в підготовче судове засідання не з"явився, однак подав на адресу суду листа про розгляд справи у його відсутності. При вирішенні спору по суті покладається на рішення суду.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне. Позивач ОСОБА_3 народився 25.09.1967 року в с. Гійче Жовківського району Львівської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що стверджується копією паспорта громадянина України серії КА 413729.

Батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що вбачається із копії свідоцтва про його народження серії І-АГ №040631.

Відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради від 05.03.2019р. №389, вбачається, що станом на 30.06.1990 р. в с. Гійче по вул. Шевченка, 102 головою колгоспного двору є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, членами двору: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, головою якого значилася ОСОБА_5 було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 30.01.2018 року №6, розділено колишній колгоспний двір №102 по вул.Шевченка в с.Гійче Жовківського району Львівської області в рівних частинах: 1/3 частина за гр. ОСОБА_5 (померлою), 1/3 частина за гр. ОСОБА_4 (померлим), 1/3 частина за гр.ОСОБА_3.

ОСОБА_5 померла 28.06.2006 року у віці 72 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 054588.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Рава-Руською держнотконторою 18.02.2019 року, та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157192562 від 21.02.2019 року, позивачем прийнято у власність спадкове майно у розмірі 1/3 частини житлового будинку по вул. Шевченка, 102 в с. Гійче Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_5.

ОСОБА_4 помер 07.06.2013 року в віці 77 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 327612.

Ще за час свого життя ОСОБА_4, який народився 23.08.1935 року в с.Гійче, Жовківського району Львівської області, 19.11.2019 року склав заповіт, зі змісту якого вбачається, що він все своє майно заповів дочці ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_5 Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 31. За даними ОСОБА_2 сільської ради заповіт не змінено і не скасовано, що вбачається з його копії, долученої до матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Разом з тим, ОСОБА_6 своєю заявою від 22 лютого 2019 року, посвідченою нотаріально (Спадкова справа № 40/2019), відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7 і помер 07.06.2013 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 21.02.2019 року №298, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, до дня смерті 07.06.2013 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 21.02.2019 року №299, ОСОБА_3, який є сином померлого ОСОБА_7, проживав разом із ним без реєстрації в будинку №102 по вул.Шевченка в с.Гійче Жовківського району до дня його смерті 07.06.2013 року та вели спільне господарство, а від так, є таким, що прийняв спадщину після його смерті.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Рава-Руської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак йому постановою нотаріуса від 04.03.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку №102 (сто два) на вулиці Шевченка в селі Гійче Жовківського району Львівської області після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 07.06.2013 року, оскільки ним не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до копії технічного паспорта від 29.03.2018 року, виданого Червоноградським БТІ на садибний житловий будинок №102 по вул.Шевченка в с.Гійче, його загальна площа становить 76.8 кв.м., житлова площа становить 39.5.м. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 66664 гривень.

Відповідно до копії довідки Червоноградського МБТІ від 29.03.2018 року №3066, виданої ОСОБА_3, в КП ЛОР "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації станом на 31.12.2012 року, житловий будинок №102 по вул.Шевченка в селі Гійче Жовківського району зареєстрований за колгоспний двором, головою якого є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_2 сільської ради 28.10.1987р. згідно рішення Нестеровського райвиконкому №271 від 15.10.1987року та записано 28.10.1987року в реєстрову книгу за р.№207. Дублікат свідоцтва про право власності на вищезгаданий житловий будинок не видавався.

Відповідно до копії довідки-характеристики Червоноградського МБТІ від 29.03.2018 року №3065 на садибний (індивідуальний) житловий будинок №102 по вул.Шевченка в с.Гійче Жовківського району, його загальна інвентаризаційна вартість станом на 28.06.2006 року становить 66664 гривень.

Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 24.01.2008 року № 86, заборон та арештів на житловий будинок № 102 по вул. Шевченка, який знаходиться в с. Гійче Жовківського району Львівської області немає.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Отже, всі члени двору, головою якого була ОСОБА_5, які значилися в дворі, мали право на рівні частки в майні двору, тобто по 1/3 частині кожний, однак не оформили належні частки, оскільки змінено порядок реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач має право на 1/3 частину житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району, Львівської області відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019 року, а окрім цього, є спадкоємцем 1/3 частини житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району Львівської області в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 07.06.2013року, на яку померлий мав право відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019року.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 після ОСОБА_4, який помер 07.06.2013року, право власності на 1/3 частину житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району Львівської області на яку померлий мав право відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019року.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку в с. Гійче, вул. Шевченка, 102, Жовківського району, Львівської області на яку він мав право відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району № 389 від 05.03.2019року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 19.04.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.