22-ц/804/1117/19
266/4156/18

Головуючий у 1 інстанції Пантелєєв Д.Г. Єдиний унікальний номер 266/4156/18
Номер провадження 22-ц/804/1117/19
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мальцевої Є.Є.,

ОСОБА_1,

секретар Сидельникова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мілона» на заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілона», третя особа ОСОБА_2, про передачу предмета іпотеки в управління,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілона» (далі ТОВ «Мілона»), третя особа ОСОБА_2, про передачу предмета іпотеки в управління.

Позовна заява мотивована тим, що 12 лютого 2008 року між ними та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №6048398, відповідно до умов якого останньому надано кредит в розмірі 1 161 500 грн., який позичальник зобовязався повернути в строк до 12 лютого 2023 року, сплативши плату за користування кредитом. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між ними та ТОВ «Мілона» було укладено договір іпотеки №6051664 від 12 лютого 2008 року, предметом якого є нежитлова будівля загальною площею 431,8 кв.м. по вул. Котовського, 110-а в м. Маріуполі. У звязку з невиконанням позичальником умов договору, 03 жовтня 2011 року нотаріусом Донецького міського нотаріального округу було винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2013 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволені, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №6048398 від 12 лютого 2008 року в сумі 1 693 069,53 грн. У звязку з неможливістю примусової реалізації іпотечного майна та невиконанням умов кредитного договору просили суд передати ПАТ «ПУМБ» в управління нежитлову будівлю №110-а по вул. Котовського в м. Маріуполі загальною площею 431,8 кв.м., надати ПАТ «ПУМБ» право на отримання документів, необхідних для управління вказаним майном.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволені.

Передано ПАТ «ПУМБ» в управління нерухоме майно: нежитлову будівлю, загальною площею 431.8 кв.м., що розташовану за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Котовського, буд. 110-а та яка складається з: 1. А-2, А/п основна будівля (магазин-кафе) з підвалом, 2. А-1 котельня та яка передана в іпотеку на підставі Іпотечного договору № 6051664 від 12 лютого 2008 року - на період до його реалізації, надавши право ПАТ «ПУМБ» здійснювати дії, пов'язані з управлінням, здійснювати спільне управління з будь-якими особами, передавати в наступне управління, змінювати, розривати, укладати правочини, у тому числі договори на постачання комунальних послуг, у тому числі договори оренди, суборенди, отримання платежів за користування нежитловою будівлею, а також укладати, змінювати, розривати договори щодо надання послуг з утримання предмету іпотеки, його обслуговування і забезпечення збереження, у тому числі змінювати та розривати договори, які раніше були укладені TOB «Mілона».

Надано ПАТ «ПУМБ» право на отримання в усіх установах, підприємствах, організаціях, а також органах реєстраційної служби, органах нотаріату будь-яких документів (оригіналів, їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для управління майном, укладення будь-яких договорів, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів, пов'язаних з експлуатацією, обслуговуванням, страхуванням, охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Котовського, буд. 110-а, направляти прибуток внаслідок передачі предмету іпотеки в оренду чи іншого використання нежитлового приміщення, за вирахуванням витрат, понесених на утримання майна, звертати в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 6048398 від 12 лютого 2008 р.

Зобовязано ТОВ «Mілона» на період до реалізації предмета іпотеки повністю звільнити від будь-якого особистого майна (майна третіх осіб) предмет іпотеки: нежитлову будівлю, загальною площею 431,8 кв.м., що розташовану за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Котовського, буд. 110-а та яка складається з: 1. А-2, А/п основна будівля (магазин-кафе) з підвалом, 2. А-1 котельня, а також утриматися від дій, які можуть перешкоджати ПАТ «ПУМБ» управляти майном.

Стягнуто з ТОВ «Mілона» на користь ПАТ «ПУМБ» сплачений на користь держави судовий збір в розмірі 1 762,00 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 лютого 2019 року заява ТОВ «Мілона» про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Мілона», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне застосування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі ОСОБА_3, з якого також була стягнута заборгованість за кредитним договором, не врахував вимоги договору іпотеки, відповідно до якого обовязок передати майно в управління Іпотекодержателю виникає у строк 30 днів з дати отримання від Іпотекодержателя письмового повідомлення про рішення прийняти предмет іпотеки в управління. Крім того, позивачем не надано доказів того, що нежитлове приміщення займають будь-які особи та там знаходиться їхнє майно, не наведено підстав для покладання на них зобовязання вивільнення приміщення від цих осіб та їхнього майна, не надано доказів можливості отримання доходів від управління предметом іпотеки. Також зазначає, що суд першої інстанції фактично виніс рішення про звільнення нежитлового приміщення всупереч вимогам ст. 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ТОВ «Мілона» адвоката ОСОБА_5, яка просила скаргу задовольнити, пояснення представника позивача ПАТ «ПУМБ» адвоката ОСОБА_6, який просив рішення суду залишити без змін, дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Згідно п.п. 1, 3 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач в своєму позові доведені наявними по справі доказами, а задоволення позовних вимог є єдиним способом захисту прав позивача як іпотекодержателя та стягувача.

Проте з висновком суду про повне задоволення позову погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2008 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №6048398, згідно умов якого ПАТ «ПУМБ» надав позичальнику ОСОБА_2 кредит в розмірі 1 161 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,25% річних та строком повернення до 12 лютого 2023 року включно (а.с. 10-13).

Для забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Мілона» було укладено договір іпотеки №6051664 від 12 лютого 2008 року, предметом якого є нежитлова будівля загальною площею 431,8 кв.м. по вул. Котовського, 110-а в м. Маріуполі. Зміст та умови вказаного договору були розяснені іпотекодавцю, який з ними погодився, про що засвідчив своїм підписом в договорі (а.с. 18-21).

03 жовтня 2011 року нотаріусом Донецького міського нотаріального округу було винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 22).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2013 року позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №6048398 від 12 лютого 2008 року в сумі 1 693 069,53 грн. (а.с. 8).

Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області виконавчий напис №7218 від 03 жовтня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки повернено стягувачу ПАТ «ПУМБ» у звязку із існуванням заборони на звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (а.с. 9).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк посилався на неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки в силу ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а також на те, що в порушення умов укладеного договору іпотеки відповідач не застрахував передане в іпотеку майно, що надає іпотекодержателю право на вжиття заходів для збереження цього майна згідно із ч. 2 ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Отже, законом встановлено, що при передачі в управління предмета іпотеки на період до реалізації, іпотекодавець звільняє нерухомість від своєї присутності, присутності інших осіб та особистого майна, з метою надання іпотекодержателю можливості задоволення вимог за рахунок ринкового використання предмета іпотеки.

Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки жодним чином не виключає можливості звернення іпотекодержателя до суду з позовом про передачу предмета іпотеки в його управління.

Із пояснень представника відповідача в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що предмет іпотеки використовується відповідачем для здійснення господарської діяльності з метою прибутку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано передав банку в управління предмет іпотеки.

Посилання ТОВ «Мілона» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі ОСОБА_3, з якого також була стягнута заборгованість за кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до іпотечного договору №6051664 від 12 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Мілона», товариство є майновим поручителем за ОСОБА_2 та іпотекою за цим договором забезпечується виконання всіх зобовязань тільки ОСОБА_2

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання апелянта на недотримання позивачем передбаченого договором іпотеки порядку передачі іпотечного майна в управління, оскільки вони стосуються по за судового порядку вирішення цього питання.

Також є безпідставними посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки вона зупиняє право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, в той час коли при передачі майна в управління продажу майна не відбувається.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції не враховано, що позивач не надав належних та допустимих доказів тому, що предмет іпотеки переданий в управління банку використовується третіми особами, а тому безпідставно покладено на відповідача зобовязання вивільнення приміщення від цих осіб та їхнього майна в звязку з чим рішення суду в цій частині необхідно скасувати та відмовити в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мілона» задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року в частині зобовязання ТОВ «Mілона» на період до реалізації предмета іпотеки повністю звільнити від будь-якого майна третіх осіб предмет іпотеки скасувати.

Відмовити публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» в задоволенні позову в частині зобовязання ТОВ «Mілона» на період до реалізації предмета іпотеки повністю звільнити від будь-якого майна третіх осіб предмет іпотеки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2018 року.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_1

ОСОБА_7