Справа № 352/1536/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/126/19
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

18 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про закриття та зупинення апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Струтинським Р.Р. 07 листопада 2018 року в м. Івано-Франківськ, повний текст якого виготовлено 14 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні апеляційного суду перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2018 року позов задоволено.

На дане судове рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що юрисдикція цивільного суду не поширюється на спірні правовідносини, а справу слід розглядати у господарському судочинстві. (а.с.245-246, том.2)

Також 18 квітня 2019 року ОСОБА_4 повідомив апеляційний суд про те, що ним подано позов до Господарського суду Івано-Франківської області про визнання припиненим іпотечного договору, на підставі якого здійснюється стягнення на предмет іпотеки, що є предметом спору, долучивши копію позовної заяви з відповідними додатками.

Вислухавши думку представників апелянта та позивача, вирішуючи зазначене клопотання, апеляційний суд зазначає наступне.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України, якою керувався суд і яка була чинною на час подання позову, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналогічна норма міститься й у статті 19 ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-//ІІІ).

Встановлено, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, третя особа ТОВ «Компанія «Рона» про звернення стягнення на предмет іпотеки подано у 2016 році.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України, у редакції Закону України № 2147-//ІІІ, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці

Однак, за правилами ГПК України у редакції, що була чинною на час подання позову і розгляду справи у суді першої інстанції, не передбачалося можливості розгляду справи в порядку господарського судочинства у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту статті 15 ЦПК України у редакції, яка діяла на час подання позову, можна зробити висновок про можливість розгляду таких вимог саме у порядку цивільного судочинства.

Такого ж висновку у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №415/2542/15-ц, де вказано, що спір, ініційований у суді на підставі процесуальних норм, які діяли до 15 грудня 2017 року, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Водночас, суд не вбачає підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.10.2018р. у справі № 910/1733/18 з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови від 02.10.2018р. у справі № 910/1733/18 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до суду надійшов у лютому 2018 року, тобто під час чинності ГПК України в редакції Закону України № 2147-//ІІІ, тому і ВП ВС дійшла висновку про підсудність справи господарським судам.

Суд вважає, що закриття провадження у даній справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи правильність обрання судової юрисдикції позивачем на час подання позову, порушить права та законні інтереси позивача і призведе до порушення конвенційних принципів, метою яких є забезпечення права кожної із сторін на справедливий розгляд його справи судом.

Крім того, в ході розгляду справи ОСОБА_4 заявив клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі до розгляду судом першої інстанції справи №352/2243/18 за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Компанія «Рона» про визнання договору іпотеки недійсним.

Заявник зазначив, що судовий розгляд даної справи є неможливим до моменту розгляду питання про дійсність договору іпотеки, яка поставлена під сумнів. Договір іпотеки є недійсним, так як іпотекодавцю не було відомо про те, що кредитні кошти видаються під іпотеку неіснуючих об'єктів нерухомості, яких немає в дійсності, а весь тягар зобов'язань покладений на ОСОБА_4, майно якого існує та на нього можливо звернути стягнення (а.с. 217, том.2).

Вислухавши думку представника апелянта та представника позивача, суд вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Аналогічні правові висновки висловленні у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі за №6-1367цс15 та 01 лютого 2017 року у справі за № 6-1957цс16.

Однак рішення у справі №352/2243/18, яке на думку заявника буде мати значення для забезпечення повноти та всебічності розгляду справи №352/1536/16-ц, не є безумовною підставою для зупинення провадження по цій справі, позов у якій поданий значно раніше, ніж позов ОСОБА_4, а у разі визнання судом договору недійсним після набрання таким рішенням законної сили усі судові рішення, пов'язані із оспорюваним договором іпотеки можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Крім цього, апеляційний суд на стадії апеляційного провадження перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення, а безпідставне зупинення провадження у справі призведе до порушення прав інших учасників справи та суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та перешкоджатиме подальшому провадженню у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження відсутні, оскільки вирішення іншої справи не перешкоджає подальшому апеляційному перегляду рішення, а також враховуючи те, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, підстави визначені законом для зупинення провадження в апеляційному суді відсутні, тому клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі, викладеного, керуючись ст.ст. 251, 362, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення апеляційного провадження у даній справі відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Максюта І.О.

Судді: Василишин Л.В.

Матківський Р.Й.