Справа № 461/4837/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/528/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року, постановлену в складі головуючого судді Лялюка Є.Д., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и л а:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, в якому просив призначити повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання чи виконаний підпис на заповіті від 21 травня 2013 року, який складений від імені ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 372, особисто ОСОБА_6 чи іншою особою.

В обґрунтування клопотання покликався на те, що висновок № 474 від 27 березня 2017 року є необґрунтованим, таким, що суперечить матеріалам цивільної справи та вказує, що експертом допущені під час проведення експертизи норми чинного законодавства, що викликає сумніви в правильності висновку.

УхвалоюГалицького районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_7 задоволено. Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним повторну судово-почеркознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_2 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи наявні два обєктивні висновки почеркознавчої експертизи, згідно яких заповіт підписано ОСОБА_6 та безпідставно призначив по даній справі повторну судово-почеркознавчу експертизу.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року скасувати як безпідставну та незаконну.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ст. 13 ЦПК України).

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2016 року у цивільній справі № 461/4837/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, призначено почеркознавчу експертизу з метою ідентифікації виконавця підпису, на вирішення якої поставлено наступне запитання: хто виконав підпис від імені ОСОБА_6 у заповіті від 21 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 372. Проведення почеркознавчої експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

За результатами проведеної експертизи 27 березня 2017 року експертами ЛНДІСЕ складено висновок № 474 криміналістичної експертизи з дослідження підписів за матеріалами даної цивільної справи, та надано відповідь на питання хто виконав підпис від імені ОСОБА_6 у заповіті від 21 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 372.

Представник позивача ОСОБА_7 подав клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, в якому просить призначити повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання чи виконаний підпис на заповіті від 21 травня 2013 року, який складений від імені ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 372, особисто ОСОБА_6 чи іншою особою.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що висновок № 474 від 27 березня 2017 року є необґрунтованим, таким, що суперечить матеріалам цивільної справи та вказує, що експертом допущені під час проведення експертизи норми чинного законодавства, що викликає сумніви в правильності висновку.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України.).

Частина 2 ст. 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.

Згідно ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини..

Пункт 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України в редакції від 26 грудня 2012 року №1950/5 - основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року в редакції наказу №1950/5 від 26.12.2012 року, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі обєкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Постановляючи оскаржувану ухвалу та призначаючи по справі повторну судово-почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експерта ОСОБА_8 від 27 березня 2017 року № 474 складений без достатньої кількості вільних зразків підпису, оскільки експерту було надано лише 5 документів, які містили підпис ОСОБА_6, хоча вільні зразки підпису надаються по змозі не менше, ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів, що суперечить вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертих досліджень.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи є вірним і ґрунтується на матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Відповідно до приписів ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що така постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даної постанови складено 16 квітня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_9