Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/529/19
Провадження №: 2-н/332/84/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Мєркулова Лариса Олексіївна розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату загальна вартість якої складає 26174,35 грн ( заробітна плата в сумі 20015,67 грн та компенсація в сумі 6158,68 грн.). Згідно з положенням ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Відповідно до п. 9 Постанови, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально - правової вимоги і документів доданих до заяви.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наведене вказує на наявність між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, суддя дійшов до висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.160,161,165,260,261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Л.О.Мєркулова