У Х В А Л А

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 1805/4363/2012

провадження № 61-6830 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційногоцивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаніяПрофіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»)про заміну стягувача -публічне акціонерне товариство РайффайзенБанк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») у виконавчому провадженні № 39027709 щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2012 року у справі № 1805/4363/2012 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчому провадженні № 39027709 щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2012 року у справі № 1805/4363/2012 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 800,77 доларівСША, що еквівалентно 94 217,35 грн та судових витрат в сумі 314,05 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що 10 серпня 2012 року Зарічним районним судом м. Суми було ухвалено судове рішення у справі № 1805/4363/2012 за позовом ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/9809/82/75292 від 06 липня 2007 року в сумі 11 800,77 доларівСША, що еквівалентно 94 217,35грн. Також стягнуто судові витрати в сумі 942,17грн.

24 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/23, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив, а ПАТ «Вектор Банк» прийняв право вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/9809/82/75292 від 06 липня 2007 року та ОСОБА_6 за договором поруки. Того ж дня між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ «Вектор Банк» відступив, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв право вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/9809/82/752 від 06липня 2007 року та ОСОБА_6 за договором поруки.

У зв'язку з викладеним, просив замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні за необґрунтованістю.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні суд першої інстанції виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги не є правонаступництвом. Крім того, з заявою звернулась особа, яка не є стороною виконавчого провадження і не може бути заявником у справі про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК«Профіт Капітал» задоволено.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заміненостягувача - ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ«ФК «Профіт Капітал» у виконавчому провадженні ВП № 39027709 щодо виконання виконавчого листа № 1805/4363/2012 від 12 вересня 2012 року, виданого на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 800,77 доларів США, що еквівалентно 94217,35 грн та судових витрат в сумі 314,05 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції дійшов до передчасних висновків про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому дійшов висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та заміну сторони у виконавчому провадженні та виходив із наступного.

Оскільки, за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_4 та ОСОБА_6, солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 014/9809/82/75292 від 06 липня 2007 року та 24 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/23, а згодом між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ «Вектор Банк» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв право вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/9809/82/752 від 06 липня 2007 року, тобто відбулася заміна кредитора і права та обов'язки від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшли до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (в силу вимог частини 1 статті 512 ЦК України, частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

29 березня 2019 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року, у якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального, а саме статті 55 Конституції України та частини 4 статті 10 ЦПК України, вимог чинного законодавства та норм матеріального права та в порушення Закону України «Про виконавче провадження», при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, скасував законну ухвалу суду першої інстанції. Також посилався на те, що судом не взято до уваги, що Державою йому, як особі, яка мобілізована під час дії особливого періоду, надані гарантії для військовослужбовців, які мають кредитні зобов'язання перед банком. Крім того посилається на те, що про нового кредитора ТОВ «ФК «Профіт Капітал» він не знав, тому вважає, що такий кредитор не є безпосереднім правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів вважає, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних рішень.

Судами встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 014/9809/82/75292 від 06 липня 2007 року в сумі 11 800,77 дол. США, що еквівалентно 94 217,35 грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 942,17 грн, тобто по 314,05 грн з кожного.

На виконання вказаного рішення, було видано виконавчий лист № 1805/4363/2012 від 12 вересня 2012 року та відкрито виконавче провадження ВП № 39027709 Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області.

24 червня 2016 року між ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/23, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав (відступив), а ПАТ «Вектор Банк» прийняв права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/9809/82/75292 від 06 липня 2007 року та ОСОБА_6 за договором поруки (підпунктів 2.1., 2.8., п/п № 130 у додатку № 2 «Реєстр боржників» до Договору № 114/23).

Того ж дня між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ «Вектор Банк» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (прийняв) право вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/9809/82/752 від 06 липня 2007 року та ОСОБА_6 за договором поруки (підпунктів 2.1., 2.8., п/п № 130 у Додатку № 2 «Реєстр боржників» до договору № 24062016.

Таким, чином, відбулася заміна кредитора і права та обов'язки від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшли до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», що раніше не брало участі у виконавчому провадженні.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Аналіз змісту зазначених норм визначає, що заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором, яка проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Отже, такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина 3 статті 656 ЦК України); (б) дарування (частини 2 статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з пунктом1 частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що судом не взято до уваги та незастосовані гарантії, які надані Державою для військовослужбовців, які мають кредитні зобов'язання перед банком не приймаються до уваги, оскільки банк передав право вимоги за існуючою заборгованістю стягненої судом.

Крім того, доводи ОСОБА_4, щодо неповідомлення його про заміну кредитора необґрунтовані, оскільки відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що її доводи зводяться до переоцінки доказів, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Крім того, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Сімоненко

А. О.Лесько

С. Ю.Мартєв