РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2684/19

пр. № 2/759/3577/19

06 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.02.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 15.07.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №840, серія НОМЕР_1 , від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 . Спільне подружнє життя не склалося, шлюб між подружжям було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року № 759/16345/13-ц. Позивач ОСОБА_1 з сином проживає в АДРЕСА_2 , а відповідач проживає окремо, за місцем реєстрації в м. Києві, з вересня 2018 року ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні сине не приймає, а тому всі витрати на належне утримання сина, придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, оплату за додаткові навчання, гуртки покладені на позивача, тому вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2

Ухвалою суду від 13.02.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою суду від 06.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.15-16, 23-24).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подав.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1 , як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, серія НОМЕР_2 , актовий запис №146.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. 00 коп., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття свою дитину, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина, щомісячно, в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст. 192 СК України.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 768 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Києва, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Києва, РНОКПП - невідомий, паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві 10.10.2006 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Бабич Н.Д.