Справа № 504/3022/18
провадження №2-о/504/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Вінської Н.В.,

при секретарях -Сухіна Н.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за заявою в порядку окремого провадження Барановського ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи: Лиманського районного відділу Головного територіального управління державної міграційної служби України в Одеській Області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою якою просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року включно. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився у м. Томськ Російської РСР 07.05.1974 року. 1979 року він разом із матір`ю ОСОБА_4 переїхав на постійне місце проживання до смт. Комінтернівського Одеської області Української РСР де матір з 06.09.1979 р. працювала на Комінтернівській птахофабриці. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. У липні місяці 2018р. заявник звернувся з заявою до ДМС щодо можливості набуття громадянства України, проте отримав відмову з причин відсутності документального підтвердження факту постійного проживання матері на території України. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали подану заяву та просили суд її задовольнити із зазначених в ній підстав.

Представник заінтересованої особи Лиманського районного відділу Головного територіального управління державної міграційної служби України в Одеській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи письмові пояснення заінтересованих осіб, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився у м.Томск Російської РСР ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.05.1974 року актовий запис № 2639. (а.с.4)

Відповідно до посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації та прибув на територію України в 1995 році.(а.с.3)

Матір заявника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була громадянкою України, у відповідності до паспорту серії НОМЕР_3 виданого Комінтернівським РВГУМВС України в Одеській області.(а.с. 12)

Правовідносини, які є предметом судового розгляду, врегульовані Законом України «Про громадянство України» № 2235-111 від 18.01.2001 р., із наступними змінами.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення, служить реалізацією права на набуття громадянства України.

В даному випадку заявником не ставиться питання про встановлення факту проживання особисто ним на території України станом на 24 серпня 1991 року, своєю заявою, він фактично просить встановити юридичний факт проживання на території України особи яка втратила свою цивільну правоздатність.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже враховуючи те, що померла ОСОБА_4 втратила цивільну правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) вимоги про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року не підлягають задоволенню.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ЦПК України, метою розгляду судами справ окремого провадження, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення виключно особистих чи майнових прав фізичних осіб. Юридичні факти, що встановлюються судом під час розгляду справ даної категорії, мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею, знов таки особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з тим суд вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у задоволенні вказаної заяви не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання заявника особисто на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.12,13,76,80,81,95,258,259,265,354,355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Лиманського районного відділу Головного територіального управління державної міграційної служби України в Одеській Області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з моменту оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Вінська