Справа № 766/7885/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що у листопаді 2018 року між ОСОБА_1 та ПП «Електробудсоюз», в особі директора ОСОБА_3 ,а було укладено ряд договорів, а саме:

договір № б/н від 20.11.2018 (далі - Договір №1) про придбання та поставку

обладнання. Ціна договору відповідно до пункту 2.1 Договору №1 складає 5312, 0 доларів

США;

договір № б/н від 20.11.2018 (далі - Договір №2) про установку і налаштування

вітрогенератора «Циклон-3000». Ціна договору відповідно до пункту 2.1 Договору №2

складає 355,0 доларів США

договір № 29 18 від 2018 року (далі - Договір №3) про облаштування бетонної

платформи для вітрогенератора «Циклон-3000». Ціна договору відповідно до пункту 2.1

Договору №3 складає 432,0 доларів США.

Перший договір за своєю юридичною природою є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договору купівлі-продажу обладнання та поставки його до пункту призначення. Інші ж два, укладенні з метою реалізації попереднього договору на предмет налаштування та установлення вітрогенератора. Тобто, всі три договори є взаємопов`язані та укладеш ОСОБА_1 з ціллю придбання, встановлення та налаштування вітрогенератора «Циклон-3000».

За результатом укладених договорів, по завершенню робіт з встановлення та налаштування вітрогенератора «Циклон-3000», Заявником було проведено повний розрахунок по зазначених вище договорах, на загальну суму 6 099,0 доларів США (Із застосуванням поточного курсу гривні на день розрахунку).

07.12.2018 року Директором ПП «Електробудсоюз», ОСОБА_3 у м. Таврійськ було складено акт приймання-передачі обладнання № 18-12/1 від 07.12.2018 року.

Відповідно до пункт № 2 вказаного акту: «Сторони спільно при прийомі-передачі оглянули товар і дійшли згоди, що товар повністю відповідає вимогам та умовам договору № 18-11/002 від 20 листопада 2018 року. Замовник будь-яких претензій до Виконавця не має».

Одночасно повідомляю, що ОСОБА_1 вказаний акт прийому-передачі не підписувався, оскільки оцінити якість встановленого вітрогенератора та його функціональні можливості можливо лише після першого запуску, про що було повідомлено Директора ПП «Електробудсоюз». Останній заперечень стосовно даного факту не подав.

Після проведення первинного запуску вітрогенератора «Циклон-3000» було встановлено, що він працює не за тими характеристиками, що вказані в «Техническом паспорте ветрогенератора с вертикальной осью вращения» та озвучено особисто Директором .

Виявивши факт невідповідності придбаного товару реальній потребі, ОСОБА_1 . 19.12.2018 року подала претензію директору стосовно неналежної якості придбаного товару, вітрогенератора «Циклон-3000» з метою повернення сплачених коштів у сумі 6099,0 доларів США.

Жодної письмової відповіді від ПП «Електробудсоюз» на подану претензію подано не було.

26.12.2018 року встановлений вітрогенератор повністю вийшов з ладу в результаті деформації кріплення основи генератору та обрив монтажних спиць. З метою фіксації вказаних несправностей та повторного вирішення питання про повернення коштів до місця встановлення вітрогератора «Циклон-3000» було запрошено Директора ПП «Електробудсоюз» ОСОБА_3 . з метою складення акту огляду обладнання (далі - Акт)

27.12.2018 року ОСОБА_3 з ОСОБА_1 склали Акт в якому було зазначено, що вказані несправності можливо виникли в результаті неякісного кріплення генератору. Роботи по усуненню зазначених недоліків передбачені гарантійним талоном на вітрогенератор та підлягають подальшому усуненню.

29.12.2018 року сторони дійшли згоди про реалізацію ОСОБА_1 свого права на повернення вітрогенератора «Циклон-3000» ОСОБА_3 з поверненням останнім Заявнику отриманих коштів в обсязі 6100,0 доларів США. Прийняте рішення було узгоджене та закріплено в складеній Угоді від 29.12.2018 та скріплено підписами сторін.

Відповідно до п. 2.1 Угоди: «Виконавець зобов`язується повернути Споживачу кошти, зазначені у пункті 1.2 цієї Угоди, не пізніше 31.03.2019»

Окрім цього п. 2.5 Угоди, врегульовано порядок розрахунку з ОСОБА_1 .: «Виконавець має право повернути кошти частинами у такому порядку:

Виконавець повертає Споживачу 3 000 доларів США у будь-який день до

31.012019.

В подальшому, залишок коштів у сумі 3 100 доларів США Виконавець

повертає Споживачу у будь-який день до закінчення строку, визначеного у пункті

1.2. цієї Угоди».

Станом на 17.04.2019 ПП «Електробудсоюз» не виконало свого зобов`язання з повернення грошових коштів у розмірі 6100,0 доларів США, в порушення умов Угоди від 29.12.2018. Не дивлячись на проведену об`ємну досудову роботу та неодноразові дзвінки ОСОБА_1 з вимогою про повернення грошових коштів, ПП «Електробудсоюз» не повертає суми заборгованості.

ОСОБА_1 має намір протягом десяти днів, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з позовною заявою про стягнення сплаченої за товар грошової суми у розмірі 6100,0 доларів США, додатково будуть нараховані сума моральної шкоди та судових витрат.

Аналізуючи факти наведені вище та оцінюючи співпрацю з ПП «Електробудсоюз», у є всі підстави вважати, що ПП «Електробудсоюз» буде ухилитися від виплати зазначеної вище заборгованості перед ОСОБА_1 , тому, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на викладене просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Приватному підприємству «Електробудсоюз» (; юридична адреса: вул. Чкалова, 14, м. Таврійськ, Херсонська обл.) і знаходяться у нього або у інших осіб, накласти арешт на інше майно, що належить Приватному підприємству «Електробудсоюз» (; юридична адреса: вул. Чкалова, 14, м. Таврійськ, Херсонська обл.) на праві власності в межах суми 6100,0 доларів США (із застосуванням поточного курсу гривні на день розрахунку).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єктів користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заявником в порушення зазначених вимог захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності не конкретизовано, а саме заявник просить накласти арешт на майно та (або) грошові кошти та інше майно, що належить Приватному підприємству «Електробудсоюз» на праві власності в межах суми 6100,0 доларів США (із застосуванням поточного курсу гривні на день розрахунку), тобто фактично заявник просить накласти арешт на будь-яке майно та рахунки підприємства в межах суми позову, що фактично обмежить можливості господарюючого суб`єктів користуватися та розпоряджатися власним майном, що перешкодить господарській діяльності юридичної особи .

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог, визначених ст. 151 ЦПК України, є підставою для повернення заяви заявнику, відповідно до положень ст.153 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 259, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко