Єдиний унікальний номер 240/672/18 Номер провадження 22-ц/804/441/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року про передачу справи на розгляд іншого суду у цивільній справі № 240/672/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, (суддя першої інстанції Щербак Юлія Василівна), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтуванні позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що в 2013 році вона познайомилась та почала зустрічатися з ОСОБА_4. В жовтні 2017 року вона завагітніла, про що негайно повідомила відповідача по справі. Відповідач своє батьківство не заперечував та пообіцяв піклуватися про неї та про дитину в разі її народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила доньку - ОСОБА_5.

Але, попре всі її сподівання, відповідач по справі поставив під сумнів своє батьківство та відмовився від подання заяви про визнання себе батьком дитини до місцевого державного органу реєстрації актів цивільного стану .

За таких обставин вона була змушена зареєструвати новонародженого на власне прізвище, про що 20 серпня 2018 року в Книзі реєстрації народжень виконкому Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області було вчинено відповідний актовий запис за № 9.

На час звернення з цим позовом їх донька проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітньої доньки відповідач їй не надає.

Позивач просила суд першої інстанції встановити, що ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є батьком ОСОБА_5 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Стягнути з ОСОБА_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5. яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з цим позовом і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_4 на її користь судові витрати, понесені нею під час судового розгляду.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано на розгляд до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Із вказаною ухвалою суду не погодилася позивач - ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, яка надійшла до Донецького апеляційного суду 28 грудня 2018 року.

Позивач по справі не може погодитись з оскаржуваною ухвалою та вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, які регулюють правила підсудності.

Позивач просила апеляційний суд ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу та третій особі по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 28 січня 2019 року.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем та її представником отримана (а.с.55,56). Копія ухвали про відкриття та копія апеляційної скарги відповідачем та третьої особою по справі не отримана.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини третьої ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

ОСОБА_1 в позовній заяві при зверненні до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів, вказано адресу місця проживання свого проживання - АДРЕСА_2 Однак, позивачем - ОСОБА_1 до позовної заяви додано копію паспорта серії НОМЕР_1, виданого Київським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 3 липня 2007 року з якого вбачається, що вона з 18 квітня 2016 року зареєстрована по АДРЕСА_3

Донецький апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем в позовній заяві не наведено підстав щодо застосування положень ст. 28 ЦПК України і висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підсудна Олександрівському районному суду Донецької області і тому її необхідно передати за підсудністю до Добропільського міськрайонного суду Донецької області є правильним.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно до норм цивільного процесуального закону позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, та вказала в позовній заяві місце свого проживання, а це саме АДРЕСА_2 і саме на підтвердження цього факту позивачка подала довідку про склад сім'ї датовану, 24 вересня 2018 року, є безпідставними, оскільки із довідки Іверської сільської ради № 1344 від 24.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації (а.с. 7). Із ксерокопії паспорта позивача вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 позивач знята з реєстрації 22.03.2016 року і 18.04.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 4 зворотня сторона).

Як вбачається із пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства пр. и розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, питання про підсудність справ визначається ЦПК. Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються до фізичної особи - до суду за місцем її проживання (ним не є місцеперебування).

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_3 з 01.08.2001 року по теперішній час зареєстрований відповіно відповіді виконавчого комітету Білозерської міської ради № 02/02-1611 від 16.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1, а також і позивач ОСОБА_1 зареєстрована в місті Добропілля, то підстав для скасування ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2019 року.

Судді: