П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2019 року місто Київ

справа № 3-147/12

провадження №22-ц/824/3758/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря - Станішевської Б.В.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом КушнарьовимЄвгеном Ігоровичем,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва постановлену 23 листопада 2018 року, у складі судді Чередніченко Н.П.,

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк».

Видано ПАТ «Універсал Банк» дублікат виконавчого листа, виданого 11 вересня 2013 року Голосіївським районним судом м. Київ на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2012 року у справі № 2-147/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_6.

Поновлено ПАТ «Універсал Банк» пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-147/12 про стягнення заборгованості із ОСОБА_6

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - адвокат Кушнарьов Є.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема, справа була розглянути у відсутність ОСОБА_2, яка не була повідомлена про день та час розгляду справи, обставини, на які посилався заявник в обґрунтування своєї заяви, є недоведеними, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Крім того, посилався на порушення ст..22 Закону України «Про виконавче провадження», а також на п.174. Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VII від 3 жовтня 2017 року.

До суду надійшов відзив від представника ПАТ «Універсал Банк» - Прудкої О.В., яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, є надуманими та засновані виключно на припущеннях, а також направлені на навмисне невиконання судового рішення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - Кушнарьов Є.І, апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Універсал Банк» - Пономаренко О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив постановлену ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.163, 164), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу в їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 3 жовтня 2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» кредитну заборгованість в розмірі 751785,86 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 6008864,52 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві від 3 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-147/12, виданого 11 вересня 2013 року.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк» закінчено 30 червня 2015 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ направлено для виконання по територіальності до іншого відділу виконавчої служби, оскільки за боржником зареєстровано квартиру, яка знаходиться в м.Харкові.

Згідно листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10 жовтня 2018 року № 07.01-25/11507, встановлено, що станом на 10 жовтня 2018 року у відділі відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 3 жовтня 2012 року по справі № 2-147/12 станом на день розгляду заяви банку залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість, та доказів зворотного суду надано не було.

Відповідно до акту проведення перевірки оригіналів виконавчих листів ПАТ «Універсал Банк» від 2 листопада 2018 року, встановлено, що оригінал виконавчого листа № 2-147/12, виданий 11 вересня 2013 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк», втрачено.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ПАТ «Універсал Банк» , суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом м.Києва 11 вересня 2013 року, втрачено при пересилці між виконавчими службами, заявник був позбавлений можливості пред'явити його вчасно, а тому наявні підстави для визнання причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання поважними.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно з п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VII від 3 жовтня 2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Встановивши, що виконавчий лист, виданий 11 вересня 2013 року Голосіївським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості, був втрачений при пересилці між виконавчими службами, що позбавило заявника можливості пред'явити його до виконання вчасно, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ПАТ «Універсал Банк».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред'явлення його до виконання була розглянута судом без ОСОБА_6, яка не була повідомлена про день та час розгляду справи, чим було порушено одну із основних засад цивільного судочинства - змагальність сторін, оскільки апелянт був позбавлений права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, в т.ч. щодо подання доказів, ознайомлення з матеріалами справи, участі в судовому засіданні, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України заява (заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання) розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отримавши заяву ПАТ «Універсал Банк» 7 листопада 2018 року, суд першої інстанції, призначивши її розгляд в судове засідання, направив повідомлення учасникам справи, неявка яких не є перешкодою у розгляді питання, за вирішенням яких звернувся заявник.

Зі змісту ст.ст.356, 359, 365, 367 ЦПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, має право подавати клопотання, заяви, докази.

Будь-яких доказів, щоб давали підстави для сумнівів в правильності встановлених судом обставин та висновків суду, апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що банк, пред'являючи у 2015 році до виконання виконавчий документ, пропустив встановлений законом річний строк пред'явлення виконавчих листів до виконання, що мало бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки спростовується наданими банком документами.

Так, вперше виконавчий лист був пред'явлений до виконання у жовтні 2013 року та повернутий стягувачеві у березні 2014 року у зв'язку з відсутністю у боржника майна (а.с.136-139) Вдруге виконавчий лист був пред'явлений до виконання у квітні 2014 року, втретє у січні 2015 року. 30 червня 2015 року виконавче провадження було закінчено виконавчий документ направлений за належністю до іншого відділу ДВС - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки на території Харківської області знаходиться майно, на яке можливо звернути стягнення . Дані обставини підтверджуються копіями заяв стягувача, постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, інформації про виконавче провадження (а.с.140-147).

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що стягувач станом на лютий 2015 року пропустив установлений законом строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки пред'явлений виконавчий документ до виконання було втрачено при пересилці між виконавчими службами, що не залежало від дій або бездіяльності стягувача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа і поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Сама по собі відсутність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк», оскільки заявником надана інформація про виконавче провадженні, в якій відображені всі рішення державного виконавця, вчинені в межах виконавчого провадження і така інформація не спростована апелянтом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про видачу дублікату мав встановити, що стягнення за втраченим виконавчим листом або судовим наказом не здійснювалося, чого не зробив, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали, оскільки обставини, на які посилається апелянт, не підлягають встановленню під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_9 рішення суду апелянтом не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді а кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконувати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», параграф 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

За правилами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом КушнарьовимЄвгеном Ігоровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 11 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус