Справа № 642/900/19
Провадження № 2-о/642/63/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участю секретаря - Сорокіної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1, в інтересах заявника ОСОБА_2, зацікавлена особа: Холодногіський районний у місті Харкові відділ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Х/обл. про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова і інтересах заявника ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту смерті на окупованій території його батька - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 село Мар'їно Перевозського району Горківської області, громадянина України, чоловічої статі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області, що є зоною проведення операції об'єднаних сил, на території якої не діють державні установи України.

Представник заявника ОСОБА_1 подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його та заявника відсутність. Прохає задовольнити заяву.

Зацікавлена особа: Холодногіський районний у місті Харкові відділ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Х/обл. представник якої не з'явився, про день та час слухання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в ній достатньо матеріалів для ухвалення рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.11.2018 року, на території так званої «ЛНР», помер батько заявника - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 село Мар'їно Перевозського району Горківської області, громадянина України, чоловічої статі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області, що є зоною проведення операції об'єднаних сил, на території якої не діють державні установи України.

За фактом смерті батька заявника, відділом запису актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, було видано свідоцтво про смерть на ім'я померлого - ОСОБА_3, з печаткою так званої «ЛНР».

07.02.2019 року представник заявника, звернувся на адресу зацікавленої особи з письмово заявою про видачу свідоцтва про смерть на ім'я померлого ОСОБА_3, встановленого зразка держави «Україна»

07.02.2019 року, за результатами розгляду письмової заяви про надання свідоцтва встановленого зразка, зацікавлена особа надала письмову відповідь, якою відмовила у видачі свідоцтва, у зв'язку із тим, що додані до заяви документи засвідчені печаткою не встановленого зразка.

Встановлення факту смерті необхідно за для того, щоб отримати відповідний документ, встановленого зразка держави Україна, аби у подальшому права та обов'язки його померлого батька були офіційно припинені, у зв'язку із його смертю, а також для реалізації прав спадкоємця після смерті батька. Іншого способу за для отримання свідоцтва, ніж звернення до суду, немає.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Пунктами 8 ч.1 ст.315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 19, 293, 315, 316, 317, 318, 319, 352, 430 ЦПК України, ст.ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву заяву представника ОСОБА_1, якій діє в інтересах заявника ОСОБА_2, та встановити факт смерті його батька - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 село Мар'їно Перевозського району Горківської області, громадянина України, чоловічої статі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області, що є зоною проведення операції об'єднаних сил, на території якої не діють державні установи України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 село Мар'їно Перевозського району Горківської області, громадянина України, чоловічої статі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч.11 ст.272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.М.Гримайло