Справа № 487/6270/18
Провадження № 2/487/981/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Гречаної А.Д., третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, в якій просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Нікітіна Д.Г. від 27.09.2018 року позивачу відмовлено у відкритті провадження, проте ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14.12.2018 року ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2018 року скасовано. Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду головуючим суддею по справі призначено ОСОБА_6 Розпорядженням керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва № 7 від 14.01.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з тим, що з 17.01.2019 року у судді Нікітіна Д.Г. закінчюється пятирічний строк повноважень, а тому станом на 14.01.2019 року справи цього судді не розподіляються. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по зазначеній справі призначено ОСОБА_7

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з жовтня 2017 року по серпень 2018 року сторони проживали однією сімєю. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останнім часом відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. Відповідач має добрий стан здоровя, працює в ТОВ СП «Нібулон», має двох неповнолітніх дітей від попередніх шлюбів. Позивач не працює, доглядає за малолітньою дитиною, нерухомого майна або доходів у позивача немає. Відповідач може та зобовязаний утримувати свою малолітню дитину. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, в звязку з тим, що вона доглядає за малолітньою дитиною. Позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність через зайнятість на роботі. Зазначив, що повністю визнає позов ОСОБА_3 до нього про стягнення аліментів на малолітню дитину та просив повністю його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому зсіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що зазначені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач та відповідач разом із спільною дитиною проживають однією сімєю в АДРЕСА_1 та шлюбні відносини сторін не припинялися до теперішнього часу, що підтверджується фотографіями, викладеними у соціальних мережах. Позовні вимоги ОСОБА_3 є вигаданими та мають на меті отримання судового рішення про стягнення аліментів та таким чином збільшити сукупний розмір стягнення із заробітку, що може стати підставою ухилення ОСОБА_4 від виконання рішень суду та утримання дітей. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала викладене ОСОБА_2 та просила суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

За положенням ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що з жовтня 2017 року по серпень 2018 року сторони проживали однією сімєю.

Сторони мають дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач потребує матеріальної допомоги, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно такої допомоги не надає.

Син ОСОБА_8 проживає разом з матірю ОСОБА_3, що підтверджується актом про проживання від 19.09.2018 року, затвердженого печаткою ОСББ «Є-комфорт».

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.03.2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини всіх видів заробітку але не 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/5 частки усіх доходів боржника, але не 50% прожиткового мінімуму для витини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2018 року з відповідача стягуються на користь ОСОБА_11, аліменти на його утримання у розмірі 1/20 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позову 18.12.2017 року довічно. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2018 року з відповідача стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частки доходів (заробітку) щомісячно починаючі з 21.09.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відрахуванні із заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку, крім випадків, коли з його заробітної плати одночасно проводиться відрахування при відбуванні виправних робіт та стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, згідно наданої суду заяви відповідач позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити, обовязок батьків утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, в судовому засіданні встановлено, що позивач вже сплачує аліменти на утримання двох дітей, непрацездатного батька та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, суд присуджує аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, в звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 79, 180-183, Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 278-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду 21.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, у дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2019 р.

Суддя : Гаврасієнко В.О.