ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1305/19 Головуючий суддя І інстанції Бугера О.В.
Провадження № 22-ц/818/2355/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договірна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21 лютого 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Бугера О.В., по справі № 644/1305/19 за заявою Комунального підприємства "Жилкомсервіс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, боржник ОСОБА_1 ,

встановив:

20 лютого 2019 року Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, боржник ОСОБА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року було відмовлено у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс» посилається на те, що ухвала не відповідає вимогам щодо законності і обґрунтованості. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування скарги вказано, що у даному випадку відповідно до ч. 2 ст. 633 ЦК України між сторонами був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг шляхом його опублікування у офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Свобода» від 28.11.2006р. № 95/1 (із змінами, внесеними у 2007 і 2009 роках), який є чинним. При користуванні жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, державного і громадського житлового фонду, службовими жилими приміщеннями повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з власником або наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що виникають у зв`язку з користуванням приміщеннями (ст.ст. 64, 123, 160 ЖК УРСР). Крім того, згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду щодо відмови у видачі судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає у повній мірі.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки до заяви про видачу судового наказу не додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової компенсації, та вимоги пред`явлено до одного з 4-х боржників, зареєстрованих за адресою відповідно до довідки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ч. 1 та 2 ст. 163 ЦПК України

Правилами ст.163 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а п. 3 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 160, 161, 163, 165 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, зокрема, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлено, що КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

З матеріалів справи, а саме з доданого розрахунку та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.02.2019 року вбачається, що наявна заборгованість розрахована виходячи з того, що квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте вимоги за судовим наказом заявлені лише до однієї особи боржника ОСОБА_1 .

Договору між ОСОБА_1 та КП «Жилкомсервіс», або інших документів, з яких вбачався би, що обов`язок сплачувати комунальні послуги лежить одноособово на ОСОБА_1 язи, до матеріалів справи не додано.

Згідно заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу щодо стягнення грошової заборгованості, заявник в обґрунтування заявлених вимог не посилається на наявність у нього договірних правовідносин із боржником та не надає копію договору в додатку до заяви.

У даному випадку була подана заява про видачу судового наказу, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, згідно якої судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

У статті 633 ЦК України визначені такі правила щодо публічного договору:

1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

2. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

3. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

4. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

5. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

6. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявник уклав з боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст. 634 ЦК України.

Згідно статті 638 ЦК України:

1. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п. 2. Порядку участі в організації та фінансуванні ремонту

приватизованих житлових будинків їх колишніх власників (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572) якщо в будинку приватизовано декілька квартир і їхні власники не виявили бажання створити товариство (об`єднання) власників квартир, то кожний власник квартири укладає з власником будинку договір про участь у витратах на утримання (обслуговування та ремонт) будинку та прибудинкової території. Договором визначається розмір щомісячних внесків власником квартири на розрахунковий рахунок власника будинку на майбутні ремонти.

Публікація у газеті є публічною офертою, що за відсутності письмового підтвердження боржника про прийняття такої пропозиції є недостанім доказом про укладення договору. Наведені з цього приводу доводи скарги про укладення договору є недоведеними і тому колегія суддів їх відхиляє.

Згідно п.1ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи зі змісту заявлених відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України грошових вимог правила п. 3 ч.3 ст.163 ЦПК України щодо обов`язкового додавання копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі спрямовані на забезпечення безпірного характеру наказного провадження.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку із недотриманням заявником вимог ст.163 ЦПК України

При цьому, відмова у видачі судового наказу з визначених підстав не є перешкодою для звернення з такими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосовані норми процесуального права.

Враховуючи те, що заява КП «Жилкомсервіс» щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , подана без додержання вимог передбачених п.3 ч. 3 ст.163 ЦПК України, тому суд першої інстанції дійшов до обгрунтованового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстави, передбаченої правилами п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Керуючись: п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуКомунального підприємства "Жилкомсервіс" - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2019 року

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський