Справа №461/8937/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді Радченка В.Є.

присяжних Дацька І.І., Кордиша В.В.,

з участю:

секретаря Пелех О.А.

заявника ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Бойчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова безвісно відсутнім з січня місяця 2015 року. Зазначає, що ОСОБА_5 є його племінником, який проживав та приймав участь разом з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1. Останнє відоме мені місце проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_1. З січня місяця 2015 року з останнім було повністю втрачено зв'язок і до сьогоднішнього дня. Зазначає, що ОСОБА_5 ніколи не телефонував заявнику та не повідомляв іншим способом про місце свого перебування. Заявник звернувся з заявою в органи поліції про те, що його племінник ОСОБА_5 безвісті зник з 2015 року та з ним повністю втрачений зв'язок. Довідкою Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області від 05.10.2018 року № 9225/37/ 01.18 підтверджується його звернення з заявою в поліцію з приводу зникнення племінника. Звернення в поліцію не дало позитивного результату і встановити його місце знаходження не вдалося. Крім цього зазначає, що співвласник квартири ОСОБА_7 помер та відкрилася спадщина після його смерті. Для оформлення спадщини необхідно отримати рішення суду про визнання мого племінника, ОСОБА_5, 1973 р.н. безвісно відсутнім. Тривала відсутність племінника заявника, ОСОБА_5, ( більше трьох років ), відсутність відомостей в місті його постійного проживання, перешкоджає здійсненню прав з приводу спадкування. Визнання племінника ОСОБА_5 безвісно відсутнім потрібно заявнику для реалізації прав щодо отримання спадщини.

Ухвалою суду від 27.12.2018 р. у справі відкрито провадження.

Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю та просив такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Бойчук Ю.Р., вирішення заяви поклала на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 4 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Із поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що ОСОБА_5 є племінником заявника. Документи на підтвердження родинних зв'язків заявник суду не надав.

Відповідно до довідки ЛКП «Снопківське» № 5691 від 21.11.2018 р. в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_10, співвласниками квартири зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Відповідно до довідки №9225/57/01-18 від 05.10.2018 року, виданої начальником Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 станом на 04.10.2018 р. встановити не представилось можливим.

Згідно з отриманої судом на запит інформації з відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 10.12.2018 р., ОСОБА_5 17.03.2011р. знято з реєстрації по адресі АДРЕСА_1.

Зняття ОСОБА_5 з реєстрації за вищевказаною адресою також підтверджується наданою ЛКП «Снопківське» відповіддю на запит №401 від 19.12.2018 р.

На запит суду Галицький відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції надало відповідь № 3289/04-06 від 21.12.2018 р., що за період з 03.08.1991 року по теперішній час актового запису про реєстрацію народження, шлюбу, смерті та народження дітей щодо ОСОБА_11 - не виявлено.

За вимогами ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Заявник ОСОБА_3 просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова безвісно відсутнім з січня місяця 2015 року. Проте, як вбачається з наданої ЛКП «Снопківське» відповіді на запит №401 від 19.12.2018 р., ОСОБА_5 був зареєстрований по АДРЕСА_1 і знятий з реєстрації 17.03.2011 р. В період часу з 2011 р. (року зняття ОСОБА_5 з реєстрації) до 2015 р. (року, з якого заявник просить визнати особу безвісно відсутньою) ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованим не був. Тобто, дана адреса не є місцем його постійного проживання. Тобто, в порушення вимог ч. 1 ст. 43 ЦК України заявник просить визнати особу безвісно відсутньою не за місцем постійного проживання цієї особи.

Заявник у позові зазначає, що визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім для реалізації прав щодо отримання спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 28.02.1997 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2012 р. визначено за ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5 частки в спільній сумісній власності в розмірі ј частин вищезазначеної квартири.

10.09.2013 року заявник ОСОБА_3 зареєстрував право власності на ј частини квартири по АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12067248 від 01.11.2013 р.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5.

28.05.2013 року заявник ОСОБА_3 зареєстрував право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4022892 від 28.05.2013 р.

ОСОБА_3 в заяві зазначає, що станом на сьогодні ОСОБА_7 помер та відкрилася після його смерті спадщина. Визнання племінника ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно йому для реалізації прав щодо отримання спадщини.

Проте, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-2011, спадкоємцем майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., є його дружина ОСОБА_12, в тому числі до частки внаслідок відмови від спадщини в її користь іншого спадкоємця.

Тобто, спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 була дружина ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявник ОСОБА_3 прийняв у спадщину від ОСОБА_12 5/12 частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.2013 року. В даному свідоцтві вказано,що зазначені частини квартири належали спадкодавцю: ј на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 та 2/12 частини на підставі вказаного свідоцтва про право власності на квартиру, що належала ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тобто, ОСОБА_3 оформив спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 та матері ОСОБА_12 Не знайшли підтвердження доводи заявника про необхідність отримання відповідного судового рішення для реалізації заявником прав щодо отримання спадщини.

За статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та необхідність відмовити в задоволенні заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір поверненню не підлягає.

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Повний текст судового рішення буде складений 23.04.2019 р.

Судові витрати позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Є. Радченко

Присяжний: І.І. Дацько

Присяжний: В.В.Кордиш