ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

15 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 296/8645/18
Головуючий у першій інстанції Карпинська Н. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/521/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.,

сторони:

позивач - військова частина НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - військова частина НОМЕР_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Карпинської Н.М. від 21 лютого 2019 року (повний текст ухвали складений 21 лютого 2019 року) про закриття провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів, в якому просила визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо невиплати залишку заборгованості за збитки, нанесені державі; стягнути з ОСОБА_1 залишок заборгованості за збитки, нанесені державі, в розмірі 182480,08 грн.; визначити суму, яку ОСОБА_1 повинен сплачувати щомісячно військовій частині НОМЕР_1 ; визначити термін, до якого повинно бути сплачено залишок заборгованості за збитки, нанесені державі.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2018 року цивільну справу за позовом частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів передано на розгляд до Городнянського районного суду Чернігівської області - за підсудністю.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Оскаржуваною ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2019 року провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить скасувати ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2019 року і повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, оскільки вона постановлена за умов неповного з`ясування суттєвих обставин справи.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано, що позовну заяву було подано та провадження у справі було відкрито до висловлення Великою палатою Верховного Суду правових позицій, на які послався суд першої інстанції закриваючи провадження у справі. Також судом не було враховано, що позивач позбавлений можливості захистити свої права шляхом пред`явлення позову до адміністративного суду у зв`язку з безумовним пропуском строку пред`явлення такого позову.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 вважає, що неповнота з`ясування судом першої інстанції суттєвих обставин справи полягає в тому, що судом не було взято до уваги доводи стосовно неможливості позивача захистити свої права в суді адміністративної юрисдикції та порушення таким чином права на доступ до правосуддя. Суд першої інстанції мав би не брати до уваги правові позиції ВП ВС щодо того, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки їх застосування в даному випадку є порушенням вимог не лише національного законодавства, а й Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже перешкоджає можливості особі реально захистити порушені,на її думку, права.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа військова частина НОМЕР_2 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 не скористалися.

Від відповідача ОСОБА_1 поштою надійшла заява про визнання ним апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 .

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, відповідно до приписів ч.1 ст. 223 та ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі вставлено, що в серпні 2018 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів, в якому просила визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо невиплати залишку заборгованості за збитки, нанесені державі; стягнути з ОСОБА_1 залишок заборгованості за збитки, нанесені державі, в розмірі 182480,08 грн.; визначити суму, яку ОСОБА_1 повинен сплачувати щомісячно військовій частині НОМЕР_1 ; визначити термін, до якого повинно бути сплачено залишок заборгованості за збитки, нанесені державі (а.с.2-19).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2018 року цивільну справу за позовом частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів передано на розгляд до Городнянського районного суду Чернігівської області - за підсудністю (а.с.21).

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і призначено підготовче судове засідання на 20 грудня 2018 року на 10-00 год. (а.с.42-44).

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 лютого 2019 року на 10-30 год. (а.с.88-89). 05 лютого 2019 року розгляд справи було відкладено на 21 лютого 2019 року на 11-00 год. (а.с.121-122).

Оскаржуваною ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2019 року провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

З висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі погоджується апеляційний суд, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

У справі, що розглядається, позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Звертаючись із зазначеним позовом, військова частина послалась на те, що наказом командира військової частини відповідача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності та стягнуто з нього суму завданих збитків державі, які на момент пред`явлення позову повністю не відшкодовані. Ця шкода заподіяна державі відповідачем внаслідок недбалого та безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків та військової служби і підлягає відшкодуванню згідно з Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби, а тому, з огляду на вищезазначені вимоги закону, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження в цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається, що військова частина НОМЕР_1 вже зверталася з аналогічними вимогами до адміністративного суду, доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач позбавлений можливості захистити свої права шляхом пред`явлення позову до адміністративного суду у зв`язку з безумовним пропуском строку пред`явлення такого позову є безпідставними і ґрунтуються на припущеннях. Про відсутність можливості захистити свої права шляхом пред`явлення позову до адміністративного суду може свідчити лише судове рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі або про відмову у задоволенні адміністративного позову. Проте, такі судові рішення адміністративним судом за аналогічними вимогами військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 не ухвалювалися.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги правові позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16 та від 12.12.2018 у справі №734/3102/16-ц щодо того, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки їх застосування в даному випадку відповідає вимогам національного законодавства та не порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не перешкоджає можливості особі реально захистити порушені, на її думку, права.

З приводу поданої відповідачем ОСОБА_1 заяви про визнання ним апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до приписів абз.2 ч.4 ст. 364 ЦПК України, визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи. Отже, визнання відповідачем ОСОБА_1 апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 жодним чином не може вплинути на правильність висновків суду про те, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки її постановлено судом з додержанням норм процесуального права, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: