РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/16193/18

пр. № 2/759/2139/19

01 квітня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Грень О.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона із 07.08.2009 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Проте, їх подружнє життя через постійні сварки та непорозуміння не склалося, спільне господарство із відповідачем не ведеться. Із квітня 2011 року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинено, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Оскільки ОСОБА_2 відмовляється за взаємною згодою розірвати шлюб, вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Згідно ухвали від 18.10.2018 р. відкрито провадження у справі, а ухвалою суду від 25.01.2019 р. справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила розірвати шлюб.

Відповідач до суду не прибув. Про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв на адресу суду не направляв.

Заслухавши думку позивача, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб за актовим записом № 297, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Від шлюбу подружжя дітей не має.

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, шлюбні відносини фактично припинені. Подальше збереження шлюбу є недоречним і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не заявляла клопотань про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй після розірвання шлюбу фамілію «ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 серпня 2009 р. у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 297 - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована: АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Киїівсьакого апеляційного суду через Святошинський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя О.А. Коваль