Провадження 2/357/1292/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2018 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області (далі «Відповідач»), третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

11.11.2017 року у віці 79 років померла її бабуся ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №413983, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1810.

03.11.2017 року ОСОБА_3 було складено заповіт на позивача ОСОБА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2

Однак, син померлої ОСОБА_3 та батько Позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був інвалідом 1 групи та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст.1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині.

20.05.2018 року у віці 57 років помер батько Позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №430715, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №918.

Оскільки ОСОБА_4 помер 20.05.2018 року, а Позивач не була зареєстрованою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вона була зобовязана відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України, подати в шестимісячний строк, тобто до 20 листопада 2018 року, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, з поважної причини цього не зробила. У звязку з сімейними обставинами, а також у звязку із хворобою - в період часу з 19.11.2018 рік по 28.11.2018 рік та у період з 30.11.2018 року по 07.12.2018 рік вона перебувала на лікуванні в КП Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №1». Вважає, що наведені нею обставини є обєктивними і істотними труднощами, які від неї не залежали і фактично зашкодили вчасно звернутись до нотаріуса.

Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 від 11.12.2018 року №295/01-16 Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на приписи ст.1216, ст.1221, ст.1269-1270, ст.1272 ЦК України, Позивач просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

17.04.2019 року в судове засідання Позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити у повному обсязі та приєднати до матеріалів справи копії довідок, які свідчать про її перебування на лікуванні в КП Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №1», що свідчать про наявність поважних причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 49-52). У минулих судових засіданнях вимоги позову підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним по позовній заяві.

В судові засідання представник відповідача - Білоцерківської міської ради Київської області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 27, 29, 47).

В судові засідання третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с. 26, 48).

В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд обєктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

11.11.2017 року у віці 79 років померла її бабуся ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №413983, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1810. (а.с. 9).

03.11.2017 року ОСОБА_3 було складено заповіт на Позивача ОСОБА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 (а.с. 10).

Однак, син померлої ОСОБА_3 та батько Позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був інвалідом 1 групи та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця М.Залізняка (Осводівська) АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про місце проживання та склад сімї, виданою управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області 07.12.2018 року №4517, відповідно до ст.1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині (а.с. 21).

20.05.2018 року у віці 57 років помер батько Позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №430715, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №918 (а.с. 11).

Оскільки ОСОБА_4 помер 20.05.2018 року, а Позивач не була зареєстрованою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то була зобовязана відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України, подати в шестимісячний строк, тобто до 20 листопада 2018 року, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

11.12.2018 року Позивач звернулась до приватного нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на усе спадкове майно, що належало померлому 20.05.2018 року ОСОБА_4

11.12.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не зверталася, на день смерті не була зареєстрована та не проживала разом з померлим (а.с. 21-а).

При цьому, поясненнями Позивача, даними ним в судових засіданнях та матеріалами справи підтверджується, що вона з поважної причини пропустила строки подання заяви про прийняття спадщини. Це обумовлено складними сімейними обставинами, важким морально-психологічним станом Позивача після втрати близької людини, хворобою та лікуванням в КП Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №1» (а.с. 52).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наведені Позивачем обставини є обєктивними і істотними труднощами, які від неї не залежали і фактично зашкодили вчасно звернутись до нотаріуса.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону.

У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обовязків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заяву про прийняття спадщини нею не було своєчасно подано до нотаріальної контори з поважних причин. Зазначені Позивачем обставини дійсно є обєктивними та істотними труднощами, які від неї не залежали та зашкодили їй вчасно звернутися з такою заявою. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати у справі необхідно залишити за Позивачем, відповідно до його заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1216, 1221, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання: 09100, Київська область, м.Біла Церква, вул. М.Залізняка (Осводівська)АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер 20.05.2018 року, в 3 (три) місяці, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати залишити за Позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.04.2019 року.

СуддяОСОБА_5