ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

м.Суми

Справа №583/4385/18

Номер провадження 22-ц/816/2566/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

суб`єкта оскарження Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області старшого державного виконавця Гончар Наталії Борисівни та представника Головного територіального управління юстиції у Сумській області - Лютого Максима Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2019 року в складі судді Ільченко В.М., постановленої у м. Охтирка, повний текст якої складений 06 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій, уточнивши свої вимоги, просив визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бобрової Л.О. по підготовці та складенню розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 16 жовтня 2018 року за № 29025 з визначеною сумою заборгованості за період з травня 2018 року по вересень 2018 року в розмірі 1890 грн, від 03 грудня 2018 року за № 33489 з визначеною сумою заборгованості за період з травня 2018 року по 29 жовтня 2018 року в розмірі 2450 грн 03 коп. та від 26 грудня 2018 року за № 36093 з визначеною сумою заборгованості за період з травня 2018 року по 29 жовтня 2018 року в розмірі 2976 грн 97 коп., але остаточно визначеною сумою заборгованості у розмірі 2450 грн 03 коп. та визнати незаконними і скасувати зазначені розрахунки заборгованості по аліментах.

Скаргу мотивовано тим, що на його адресу від Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшли розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 16 жовтня 2018 року за № 29025 у розмірі 1890 грн, від 03 грудня 2018 року за № 33489 у розмірі 2450 грн 03 коп. та від 26 грудня 2018 року за № 36093 у розмірі 2976 грн 97 коп., хоча в останньому розрахунку вказана й інша сума заборгованості станом на 29 жовтня 2018 року у розмірі 2450 грн 03 коп., які були складені старшим державним виконавцем Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Бобровою Л.О.

Однак, боржник, який був фізичною особою - підприємцем і перебував на спрощеній системі оподаткування не погодився з вказаними розрахунками заборгованості, посилаючись на те, що застосовані державним виконавцем показники заробітної плати працівника для цієї місцевості при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не співпадають з даними Управління статистики у Сумській області. Крім того, на думку заявника, державний виконавець не мав права визначати розмір заборгованості зі сплати аліментів за вересень 2018 року у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки це суперечить попередньому судовому рішенню про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2018 року, яким було змінено розмір стягуваних з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку набрало законної сили лише 29 жовтня 2018 року.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Вказану ухвалу суду боржник оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що помилковими є висновки суду про те, що між сторонами виконавчого провадження виник спір і дана справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження, так як боржник звернувся до суду саме зі скаргою на дії державного виконавця щодо незаконності проведених ним розрахунків при визначенні розміру заборгованості по аліментам.

Щодо суті вимог скарги, то боржник вважає, що застосовані державним виконавцем показники заробітної плати працівника для цієї місцевості при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не співпадають з даними Управління статистики у Сумській області за цей же розрахунковий період, відтак, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, на його думку, є завищеним. Також, на думку заявника, застосувавши при визначенні розміру заборгованості зі сплати аліментів за вересень 2018 року показник 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, державний виконавець, тим самим, вийшов за межі наданих йому повноважень.

У відзивах на апеляційну скаргу суб`єкт оскарження Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та Головне територіальне управління юстиції у Сумській області просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без - змін, вважаючи, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спір щодо розміру заборгованості за аліментами підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.

Також, Охтирський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Сумській області подав до суду апеляційної інстанції письмове клопотання, в якому, посилаючись на те, що на даний час відсутній предмет спору, так як постановою державного виконавця від 25 квітня 2019 року виконавче провадження завершено за письмовою заявою стягувачки і заборгованість зі сплати аліментів станом на 23 квітня 2019 року відсутня, просить закрити провадження у справі.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу в установлений судом строк не надходив, письмові заперечення на апеляційну скаргу також.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення суб`єкта оскарження Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області старшого державного виконавця Гончар Н.Б. та представника Головного територіального управління юстиції у Сумській області - Лютого М.В. про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа № 583/1513/13-ц від 30 квітня 2013 року старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_1 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2013 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили (т. 1, а.с. 75-76).

На виконання вказаного рішення суду 30 жовтня 2018 року Охтирським міськрайонном судом Сумської області був виданий виконавчий лист № 583/2002/18.

Постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області від 06 листопада 2018 року було відкрито виконавче провадження ВП № 57613597 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 583/2002/18.

Як вбачається зі складеного старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16 жовтня 2018 року за № 29025, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2018 року становила 1890 грн. При цьому, при розрахунку заборгованості за період з травня 2018 року по вересень 2018 року державний виконавець виходив із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості у розмірі 7852 грн, а розрахунок аліментів за вересень 2018 року наведено у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % (т. 1, а.с. 17).

В подальшому, державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області склав новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03 грудня 2018 року за № 33489, де заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 29 жовтня 2018 року склала 2450 грн 03 коп. Розраховуючи заборгованість зі сплати аліментів боржника, який був фізичною особою - підприємцем і перебував на спрощеній системі оподаткування за період з травня 2018 року по 29 жовтня 2018 року, державний виконавець виходив із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості у розмірі 7852 грн, а розрахунок аліментів за вересень 2018 року та по 29 жовтня 2018 року наведено у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % (т. 1, а.с. 77).

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26 грудня 2018 року за № 36093, про що йдеться у письмовому повідомленні, заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 29 жовтня 2018 року вказана у розмірі 2450 грн 03 коп. При обчисленні розміру заборгованості державний виконавець виходила із розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості у травні 2018 року та червні 2018 року у розмірі 7852 грн, а за період з серпня 2018 року по 29 жовтня 2018 року - у розмірі 8392 грн (т. 1, а.с. 103).

Не погодившись із вказаними розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, боржник звернувся до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Разом з тим, постановою заступника начальника Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області від 25 квітня 2019 року виконавчий лист № 583/1513/13-ц, виданий 16 травня 2013 року Охтирським міськрайонном судом Сумської області було повернуто стягувачу за її письмовою заявою від 23 квітня 2019 року про повернення виконавчого документа без виконання та вказано, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 23 квітня 2019 року відсутня.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що спір щодо розміру заборгованості за аліментами підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Вимогами частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами 1, 3, 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Вимогами статті 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як передбачено пунктом 4 розділу ХVІ «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

- звіту про здійснені відрахування та виплати;

- квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

- заяв та (або) розписок стягувача;

- інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

- інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо мотивів відмови у задоволенні скарги з посиланням на те, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження, адже матеріалами справи доведено, що між сторонами виконавчого провадження відсутній спір щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів. У той же час, боржник не погодився і звернувся до суду зі скаргою саме щодо оскарження здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що подана боржником скарга має бути розглянута саме в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, що регламентовано розділом VІІ ЦПК України, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У той же час, що стосується обґрунтованості скарги, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення вимог скарги, з огляду на те, що державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Боброва Л.О., розраховуючи заборгованість боржника з аліментів, який був фізичною особою - підприємцем і на той час перебував на спрощеній системі оподаткування, за вказаний у розрахунках період правильно виходила із середньомісячного заробітку працівників по місту Охтирка, який згідно з даними Головного управління статистики у Сумській області у ІІ кварталі 2018 року становив 7852 грн на місяць, а у ІІІ кварталі 2018 року - 8398 грн на місяць (т. 1, а.с. 244-245), що відповідає вимогам статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неправильність проведених державним виконавцем розрахунків, у зв`язку з чим боржник в апеляційній скарзі навів власний розрахунок, оскільки у цьому розрахунку боржника розмір середньомісячного заробітку працівників взятий по Сумській області, а не по місту Охтирка, де проживає боржник ОСОБА_1

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправомірність дій державного виконавця щодо визначення розміру аліментів за вересень 2018 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то колегія суддів зауважує наступне.

Частиною 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, вказаними законами збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Таким чином, державний виконавець, визначаючи мінімальний розмір аліментів у розмірі не менше, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, діяв відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з пунктом 4 частини 1, частини 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, коли суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги, але мотиви відмови не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, тому мотивувальну частину ухвали суду від 04 березня 2019 року необхідно змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4, ч. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Мотивувальну частину ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2019 року в даній справі змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

В іншій частині ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 травня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя - доповідач)

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина