Справа № 654/870/19
Провадження №2/654/627/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Сіянко В.М.,
секретаря Петришак В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
Позивач 13 березня 2019 звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини на користь Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки, яка з лютого 2012 року знаходиться в Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка», не відвідує дитину, не цікавиться станом її здоров`я, не надає жодної матеріальної та моральної підтримки.
Ухвалою суду від 23 травня 2019 року позов в частині вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду.
Представник позивача Скакун Л.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.
Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
На підтвердження позовних вимог позивач надав лист служби у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області (а.с. 6); розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області №11/2012 від 06.02.2012 (а.с. 7 зворотній бік), яким направлено малолітню ОСОБА_1 на виховання до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» терміном на 6 місяців; розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області №378/2013 від 30.07.2013 (а.с. 8) та №178/2014 від 01.04.2014, якими продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_1 у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка»; довідку Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» (а.с. 9), згідно з якою за час виховання дитини у закладі мати провідала дитину два рази (09.02.2012 та 16.02.2012); характеристику ОСОБА_2 (а.с. 13 зворотний бік), згідно з якою за період проживання в селі Зеленотропинське з травня 2013 року її донька ОСОБА_1 з нею не проживала.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2015 позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.03.2006 ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 10).

Суду надано висновок органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації №01-28/143 від 12.03.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с. 4-5).

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя В. М. Сіянко