Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2-5171/10

провадження № 61-16396ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Крапівцевою Оленою Олександрівною, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, у задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

АТ КБ «ПриватБанк» 29 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Крапівцевою О. О., на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат