РІШЕННЯ

іменем України

"17" вересня 2019 р. 145/60/19

2-о/145/27/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 4,41 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 21 липня 2015 року, посвідчений секретарем Колюхівської сільської ради Щебетюк Ольгою Леонідівною та зареєстрований в реєстрі за № 7, яким вищезазначену земельну ділянку заповіла їй.

На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_4 є її дочка (мати заявниці) ОСОБА_3 , 1955 року народження.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із нею однією сім`єю та від спадщини не відмовилася.

Її мати ОСОБА_3 належну їй частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 не приймала та на неї не претендує.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку їй було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкодавець до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 , тоді як згідно відмітки про реєстрацію в її паспорті з 23.12.2007 року її місце проживання зареєстроване по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, з лютого 2015 року вона постійно проживала разом з її бабою в її будинку, по АДРЕСА_1 , так як спадкодавець через похилий вік (на момент смерті їй виповнилося 89 років) практично нічого не бачила та потребувала сторонньої допомоги і догляду.

Просить встановити факт, що вона на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області постійно проживала разом із нею по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, просять її задоволити з підстав, викладених у ній.

Заявниця пояснила, що приблизно в 2000 році від колгоспу "Світанок", потім ПСП "Колюхівське" їй надали будинок, де вона стала проживати зі своєю сім`єю. Потім її мати почала хворіти і не могла доглядати бабу, якій було 89 років, тому вона з чоловіком перейшли жити в бабину хату і доглядали її до самої смерті, а мама перейшла жити в її ( ОСОБА_1 ) хату, на АДРЕСА_2 , яка значно менша за бабину хату на АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 заяву визнала, пояснила, що на момент смерті ОСОБА_4 з нею проживала її дочка ОСОБА_1 , а вона проживала в хаті дочки і дочка забрала її на АДРЕСА_1 лише в 2019 році.

Представник заінтересованої особи Колюхівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе заяву задоволити, так як факт проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_4 до дня її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року стверджується довідкою виконкому Колюхівської сільської ради №130 від 22.05.2018 року, в якій вказано, що ОСОБА_4 дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 25.06.1976 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті з нею проживала без реєстрації ОСОБА_1 (а.с.7) та показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що в с. Колюхів вона живе з 1995 року. На момент смерті ОСОБА_4 з нею проживала ОСОБА_1 із своїм другим чоловіком, а в її хату поселилась мати ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що вона проживає в с. Колюхів, заявницю знає протягом 17 років. Взимку 2017 року ОСОБА_1 перейшла із сім`єю в хату до баби на АДРЕСА_1 , а її мама перейшла від баби в хату дочки. Баба померла у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак ОСОБА_1 живе в її хаті й досі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 315-319 ЦПК України

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області постійно проживала разом із нею по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 23.05.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.