ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 658/1114/17

Номер провадження: 22-ц/819/541/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Каховського міжрайонного управління водного господарства на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенко О.С. від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом Каховського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Каховське міжрайонне управління водного господарства звернулось із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства від 22 квітня 2005 року № 65 ОСОБА_2 призначено на посаду начальника виробничої дільниці Інформаційно-дорадчий Центр Каховського міжрайонного управління водного господарства (з 01.06.2013 року виробнича дільниця Інформаційно-дорадчий центр перейменована у Інформаційно-дорадчу дільницю).

22 квітня 2005 року між сторонами укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_2 як працівника, що займає посаду безпосередньо пов'язану з отриманням, зберіганням та витратами матеріальних цінностей та грошових засобів, придбанням товарно-матеріальних цінностей за готівку.

Згідно інвентаризаційного опису запасів від 06.02.2017 року було виконано зняття фактичних залишків запасів, що обліковуються та зберігаються у начальника Інформаційно-дорадчої дільниці, матеріально-відповідальної особи ОСОБА_2 Також відповідач розпискою підтвердив, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здані в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на його відповідальність - оприбутковані, а ті, що вибули - списано.

Позивач зазначив, що за результатами проведеної інвентаризації на Інформаційно-дорадчій дільниці матеріально-відповідальної особи ОСОБА_2, інвентаризаційною комісією сформовано звіряльну відомість результатів інвентаризації запасів від 06.02.2017 року, за результатами якої встановлено недостачу матеріальних цінностей у матеріально-відповідальної особи, а саме:

Газ скраплений у кількості 103,15 кг на суму 1303,79 грн;

Дошки соснові обрізні Т=25 мм у кількості 4 м куб. на суму 5320 грн;

Дошки соснові обрізні Т=50 мм у кількості 5,6 м. куб. на суму 4590,94 грн;

Дошки соснові обрізні Т=40 мм у кількості 4,72 м. куб. на суму 3505,25 грн;

Дошки соснові обрізні Т=60 мм у кількості 0,72 м. куб. на суму 950 грн;

Разом на суму 15669,98 грн.

Надавати пояснення щодо виявленої недостачі матеріальних цінностей відповідач відмовився, про що складено відповідний акт від 06.02.2017 року.

За результатами засідання робочої інвентаризаційної комісії Каховського міжрайонного управління водного господарства від 07.02.2017 року складено протокол щодо результатів позачергової вибіркової інвентаризації, яким прийнято рішення вважати нестачею матеріальних цінностей зазначених вище, що обліковувались та знаходились на зберіганні у відповідача.

Окрім того, позивач вказав, що наказом начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства від 13.02.2017 року № 69 «Про результати позачергової інвентаризації» ОСОБА_2 оголошено догану за халатне відношення до обліку матеріальних цінностей, з яким останній ознайомився та заперечень щодо наказу не мав.

На підставі викладеного, посилаючись на те, що у зв'язку з недбалим зберіганням матеріальних цінностей та неналежним виконанням своїх посадових обов'язків начальником виробничої дільниці Інформаційно-дорадчої дільниці ОСОБА_2, відповідачу завдано майнової шкоди у вигляді недостачі матеріальних цінностей у сумі 30492,69 грн (згідно звіту про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості рухомого майна від 15.02.2017 року) та витрат на проведення незалежної оцінки в сумі 1000 грн, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 30492,69 грн, витрати на проведення незалежної оцінки в сумі 1000 грн та сплачений судовий збір.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 жовтня 2018 року в задоволенні позову Каховського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків - відмовлено через необґрунтованість позовних вимог.

В апеляційній скарзі Каховське міжрайонне управління водного господарства, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим. Зазначив, що позивачем не надано жодного первинного бухгалтерського документу як і взагалі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, вказаних у позові. Позивач як роботодавець не забезпечив його як працівника належними умовами зберігання пиломатеріалів, не ознайомив з правилами зберігання пиломатеріалів хвойних порід, які придбані у 2007-2010 роках. Окрім того, відсутні дані про списання обрізків пиломатеріалів після їх переробки на дошки обрізні, не зазначена кількість таких обрізків. Також відповідач зазначив, що позивач не узгоджував з ним норми природного убутку та не проводив списання нестач матеріальних цінностей, що утворилися за рахунок такого убутку.

В ході апеляційного розгляду представник позивача - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, просять залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1,2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ч. 1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Статтею 138 КЗпП України визначено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (далі - Постанова № 14) роз'яснено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти, зокрема, втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Як роз'яснено в абзаці другому пункту 3 Постанови № 14, виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними, який майновий стан працівника.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов висновку про недоведеність створення позивачем належних умов для забезпечення повного збереження ввірених працівнику ОСОБА_2 матеріальних цінностей та наявності протиправної поведінки відповідача, або його винних дій чи бездіяльності, що призвели до нестачі матеріальних цінностей, а також причинного зв'язку між винними діями чи бездіяльністю і шкодою, яка заподіяна.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Каховського міжрайонного управління водного господарства від 22 квітня 2005 року № 65-к ОСОБА_2 призначено на посаду начальника виробничої дільниці Інформаційно-дорадчий Центр Каховського міжрайонного управління водного господарства з 22 квітня 2005 року (а.с. 13).

22.04.2005 року між сторонами укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_2, як працівника, що займає посаду безпосередньо пов'язану з отриманням, зберіганням та витратами матеріальних цінностей та грошових засобів, придбанням товарно-матеріальних цінностей за готівку (а.с.14).

Згідно протоколу № 1 від 07.02.2017 року засіданням робочої інвентаризаційної комісії Каховського МУВГ постановлено: у зв'язку з недбалим зберіганням матеріальних цінностей начальником виробничої дільниці Інформаційно-дорадчої дільниці ОСОБА_2 вважати нестачею матеріальних цінностей: Газ скраплений у кількості 103,15 кг на суму 1303,79 грн; Дошки соснові обрізні Т=25 мм у кількості 4 м куб. на суму 5320 грн; Дошки соснові обрізні Т=50 мм у кількості 5,6 м. куб. на суму 4590,94 грн; Дошки соснові обрізні Т=40 мм у кількості 4,72 м. куб. на суму 3505,25 грн; Дошки соснові обрізні Т=60 мм у кількості 0,72 м. куб. на суму 950 грн. Разом на суму 15669,98 грн (а.с. 24).

Висновки інвентаризації підтверджуються договорами купівлі-продажу матеріальних цінностей, зокрема, скрапленого газу та необрізних дошок, інвентаризаційними описами, які містять перелік матеріальних цінностей, що числились у підзвіті за відповідачем.

В ході апеляційного розгляду позивачем надано відомості про рух матеріальних цінностей, підтверджених накладними про прийняття на збереження скрапленого газу та дошок, копіями звітів про витрату основних матеріалів з підписом відповідача (а.с. 225-267).

Так, з договорів купівлі-продажу, що містяться в додаткових до матеріалів справи документах, наданих в суді першої інстанції вбачається, що позивачем придбано деревину пиляну чи розколоту (дошки не обрізні з хвойних порід), довжина дошок, які числись на обліку не зазначена (а.с. 3-15 додаткових матеріалів).

Відповідно до бухгалтерської довідки від 06.02.2017 року в листопаді 2015 року здійснена обрізка придбаних необрізних дошок, після чого утворились дошки соснові обрізні (а.с. 15 додаткових матеріалів).

Згідно звіту № 2 про витрату основних матеріалів в будівництві порівняно з виробничими нормами по об'єкту за листопад 2015 року, після обрізки соснових необрізних дошок утворились дошки соснові обрізні: Т=25 мм у кількості 4 м куб. вартістю 5320 грн, Т=50 мм у кількості 12,2 м куб. вартістю 10001,69 грн, Т=40 мм у кількості 15,90 м куб. вартістю 11807,93 грн, Т=60 мм у кількості 0,72 м куб. вартістю 950 грн, які прийняв на зберігання у листопаді 2015 року ОСОБА_2 Відходи при розпиловці у кількості 12,92 м куб. вартістю 1184,06 грн списані як дрова (а.с. 16-17 додаткових матеріалів).

Відповідно до інвентаризаційного опису запасів від 06 лютого 2017 року вбачається недостача матеріальних цінностей: газ скраплений у кількості 103,15 кг; дошка соснова обрізна Т=25 мм у кількості 4,0 м куб.; дошка соснова обрізна Т=50 мм у кількості 5,6 м куб.; дошка соснова обрізна Т=40 мм у кількості 4,72 м куб.; дошка соснова обрізна Т=60 мм у кількості 0,72 м куб., які були наявні під час інвентаризації згідно інвентаризаційних описів запасів від 26 жовтня 2016 року, з якими ознайомлювався та ставив свій підпис ОСОБА_2, чим погоджував наявність зазначених матеріалів у підзвіті (а.с. 31-36 додаткових матеріалів).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів станом на 06.02.2017 року, згідно якої вбачається недостача газу скрапленого у кількості 103,15 кг вартістю 1303,74 грн; дошок соснових обрізних: Т=25 мм у кількості 4 м куб. на суму 5320 грн, Т=50 мм у кількості 5,6 м. куб. на суму 4590,94 грн, Т=40 мм у кількості 4,72 м. куб. на суму 3505,25 грн, Т=60 мм у кількості 0,72 м. куб. на суму 950 грн. Загальною вартістю - 15669,98 грн. (а.с.23 дод.матеріалів).

Таким чином, наявність недостачі матеріальних цінностей доведена належними і допустимими доказами та не спростована відповідачем. Об'єктивні обставини, що не залежали від волевиявлення ОСОБА_2, протиправні посягання інших осіб на ввірене йому майно не встановлено. Посилання ОСОБА_2 на неналежне списання матеріалів не звільняє останнього від відповідальності, оскільки таке списання має проводитись за ініціативою та участю матеріально відповідальної особи.

Забезпечення збереження ввіреного майна входить до обов'язків відповідача та неналежне їх виконання, навіть за відсутності умисних винних дій (бездіяльності) з його боку, що призвело до нестачі матеріальних цінностей, не вказує на відсутність вини (з необережності).

За таких обставин, в зв'язку з неналежним виконанням обов'язків відповідачем до відшкодування підлягає вартість втраченого майна.

З документів бухгалтерського обліку вбачається нестача в сумі 15669,98 грн., відповідно до висновку звіту про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості рухомого майна від 15.02.2017 року ринкова вартість зазначеного майна на дату оцінки - 15.02.2017 року склала 30492,69 грн: газ скраплений у кількості 103,15 кг - 2052,69 грн; дошка соснова обрізна Т=25 мм у кількості 4,0 м куб. - 7188,00 грн; дошка соснова обрізна Т=50 мм у кількості 5,6 м куб. - 10780,00 грн; дошка соснова обрізна Т=40 мм у кількості 4,72 м куб. - 9086,00 грн; дошка соснова обрізна Т=60 мм у кількості 0,72 м куб. - 1386,00 грн (а.с. 43-55).

Разом з тим, даний висновок про оцінку не є належним доказом, оскільки вартість дошок обраховано без надання зразків та за відсутності відомостей щодо сорту, якості, виду та стану майна, за відсутності фото та інших матеріалів, що суттєво впливає на результати оцінки майна. Окрім того, при оцінці вартості скрапленого газу на підставі обробки статистичної інформації ЗМІ та Інтернет-сайтів щодо пропонованих на ринку аналогів, за відсутності обґрунтування визначено ринкову вартість 19,90 грн., хоча в таблиці № 4 , яка містить пропозиції цін на газ на заправках Херсонської області, зазначена середня ціна на газ - 11,27 грн.

У зв'язку з викладеним, висновок оцінювача не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції, отже, розмір відшкодування шкоди має встановлюватись в межах наявних у справі доказів щодо вартості втраченого майна на підставі документів бухгалтерського обліку.

Окрім того, враховуючи положення ст. 137 КЗпП України, суд апеляційної інстанції при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, враховує ступінь вини працівника, його майновий стан, відсутність умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, у зв'язку вважає за можливе стягнути матеріальну шкоду, завдану під час виконання трудових обов'язків у зменшеному розмірі. Таким чином, до відшкодування підлягає вартість отриманих під звіт матеріальних цінностей по обліковим документам саме в сумі недостачі, виявленої в ході інвентаризації.

Отже, стягненню з ОСОБА_2 на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства підлягає вартість скрапленого газу та дошок соснових обрізних, зазначена в документах бухгалтерського обліку та інвентаризаційних документах в загальній сумі - 15669,98 гривень.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про недоведеність майнової шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що вказані матеріальні цінності, а саме дошки ним не приймались на зберігання та відсутні дані про списання обрізків пиломатеріалів після їх переробки на дошки обрізні, не зазначена кількість таких обрізків є безпідставними та спростовуються даними, що містяться у звіті № 2 за листопад 2015 року про залишки дров після розпиловки дошок, а також матеріалами інвентаризаційних описів запасів від 26 жовтня 2016 року, від 06 лютого 2017 року, копій накладних наданих в ході апеляційного розгляду, які належним чином оформлені та містять підпис ОСОБА_2

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, яким з ОСОБА_2 на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства слід стягнути 15669,98 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків.

У зв'язку з ухваленням у даній справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, згідно положень ч.2 ст. 141 ЦПК України, у відповідності до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування сплачений судовий збір у сумі 800 гривень, вимоги про відшкодування вартості оцінки задоволенню не підлягають в зв'язку з неналежністю цього доказу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Каховського міжрайонного управління водного господарства, - задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 жовтня 2018 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Каховського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства 15669,98 гривень - відшкодування шкоди; 800 гривень - відшкодування судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 16 квітня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова