Справа № 472/1195/18
Провадження №2/472/74/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Крамарчук Л.Б.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до відповідача Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунутування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Миколаївської області померла його матір ОСОБА_7 .

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку загальною площею 6,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя ОСОБА_7 заповіту не склала.

Спадщину він прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На виконання вимог чинного законодавства він звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О.Ф. та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом.

У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено.

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувала відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв`язку з чим нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Враховуючи те, що відновити втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку чи отримати новий взамін втраченого на сьогоднішній день не має можливості, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 заяву підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав та просили її задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, але до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти заяви не заперечують.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 та представника позивача Чабанової А.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Миколаївської області померла матір позивача - ОСОБА_7 , смерть якої було зареєстровано 12 лютого 2014 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 17).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку загальною площею 6,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

За життя ОСОБА_7 заповіту не склала, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом.

Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На виконання вимог чинного законодавства позивач звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О.Ф. та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом.

У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2018 року (а.с. 9).

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувала відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв`язку з чим нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Державний акт на право приватної власності на землю було втрачено за життя спадкодавця за невідомих обставин.

Разом з тим, втрата правовстановлюючого документу не є підставою припинення права власності, що прямо вбачається зі ст. 346 ЦК України та ст. 140 ЗК України.

Матеріалами спадкової справи №91/2014 (а.с. 65-74) встановлено, що ОСОБА_7 заповіту не склала; спадкоємці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви приватному нотаріусу Болгарчук О.Ф.

Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем підтверджується довідкою Ставківської сільської ради №1115/04-06 від 03.08.2018 р. (а.с. 20), відповідно до якої ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , знята з обліку як померла. За цією ж адресою з померлою на момент її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 , син, з 17.03.1978 року по теперішній час.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Федорівка Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який має зареєстроване місце проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, право власності на земельну ділянку загальною площею 6,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яка складається із земельних ділянок: площею 3,7073 га кадастровий номер НОМЕР_5 ; площею 2,5805 га кадастровий номер НОМЕР_6 ; площею 0,3609 га кадастровий номер НОМЕР_3 , яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 20 вітня 2004 року №242-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №924.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26 квітня 2019 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко