ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5485/18
Провадження № 2/210/502/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" квітня 2019 р. Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Літвіненко Н.А.

при секретарі - Севанян М.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2 .

з участю 3-ї особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він з 2000 року проживав однією родиною з ОСОБА_2 .. За час спільного проживання народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейні відносини з відповідачкою не склались, спільне господарство не ведуть з 2008 року, мешкають окремо. Підставою розпаду родини слугувало те, що між ними виникали постійні скандали та сварки через те, що ОСОБА_2 весь час проводила зі своїми друзями, з якими вживала алкогольні напої, додому приходила у нетверезому стані, в сім`ї поводила себе зухвало, при дітях ображала його нецензурною лайкою. Не займалась веденням домашнього господарства, не доглядала за дітьми та не займалась їх вихованням. Зникала з дому на 2-3 тижні. На його вмовляння змінити спосіб життя не реагувала, змінюватись не бажала. В червні 2008 року відповідачка без жодних пояснень залишивши йому дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дитина від першого шлюбу) пішла з дому забравши свої речі. Інколи телефонувала та забирала дитину з дитячого садочку. Неодноразово траплялись випадки коли остання телефонувала в нічний час в стані алкогольного сп`яніння та прохала забрати дитину.

Згодом ОСОБА_2 залишила йому розписку в якій було зазначено, що дитина з 22.10.2008 року по травень 2009 року проживатиме разом з ним, мотивуючи тим, що зі мною їй буде краще, та відсутністю у останньої житла. Враховуючи що відповідачка залишила дитину повністю на його виховання та утримання, він був змушений подати позовну заяву до суду про стягнення з останньої аліментів на його користь на утримання дитини. Згідно рішення від 26 лютого 2009 року з відповідачки на його користь були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 Згідно довідки - розрахунку Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу станом на 01.06.2018 року сума заборгованості складає - 43650,39 грн.

Згідно вироку Довгинцівського районного суду від 26.12. 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено їй покарання до 80 годин громадських робіт .

В 2010 році відповідачкою по справі було подано позовну заяву до Жовтневого районного суду про встановлення порядку зустрічей з малолітньою дочкою та визначення її місця проживання. В ході судового розгляду справи було укладено між мною та відповідачкою мирову угоду.

22.10.2013 року ОСОБА_2 було подано позовну заяву відносно доньки - ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням . 15.04. 2014 року в задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено .

Зазначає, що ОСОБА_2 фактично викреслила дитину зі свого життя. Не телефонує та не вітає з родинними святами, не цікавиться її успіхами в школі. При випадковій зустрічі ігнорує.

Ще одним доказом того, що мати ОСОБА_7 не бере участі в її вихованні та утриманні, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи, є акт від сусідів від 16.07.2018 року, де зазначено, що відповідачка за адресою: АДРЕСА_1 не проживає .

Факт не виконання відповідачкою батьківських прав також підтверджується характеристикою з місця навчання доньки .

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток, ОСОБА_7 не дбає про підготовку її до самостійного життя. Крім того не надає матеріально утримання, якого потребує дитина. Зокрема, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток ОСОБА_7 як складову виховання.

Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від виховання дитини.

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві вказала, що в позовній заяві позивач зазначає, що її потрібно позбавити батьківських прав тому що позивач ОСОБА_1 з 2000 року проживав однією родиною зі мною ОСОБА_2 , під час сумісного проживання у нас народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

(Дослівно з тексту позову) « Сімейні відносини зі мною відповідачкою не склались, спільне господарство не ведемо, з 2008 року мешкаємо окремо. Підставою розпаду родини слугувало те, що між нами виникали постійні скандали та сварки через те, що ОСОБА_2 весь час проводила зі своїми друзями, з якими вживала алкогольні напої, додому приходила у нетверезому стані, в сім`ї поводила себе зухвало, при дітях ображала мене нецензурною лайкою. Не займалась веденням домашнього господарства, не доглядала за дітьми та не займалась їх вихованням. Зникала з дому на 2-3 тижні. На мої вмовляння змінити спосіб, життя не реагувала, змінюватись не бажала. В червні 2008 року відповідачка без жодних пояснень залишивши дітей мені - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (дитина від першого шлюбу) пішла з дому забравши свої речі.

Інколи телефонувала мені та забирала дитину з дитячого садочка. Неодноразово траплялись випадки коли остання телефонувала мені в нічний час в стані алкогольного сп`яніння та прохала забрати дитину.

Згодом ОСОБА_2 залишила мені розписку .в якій було зазначено, що дитина з 22.10.2008 року по травень 2009 року проживатиме разом зі мною мотивуючи тим, що зі мною їй буде краще, та відсутністю у останньої житла (копію розписки додаю). Враховуючи що відповідачка залишила дитину повністю на моє виховання та утримання я був змушений подати позовну заяву до суду про стягнення з останньої аліментів на мою користь на утримання дитини. Згідно рішення іменем України Саксаганського районного суду від 26 лютого 2009 року мої позовні вимоги було задоволено Згідно довідки - розрахунку Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 01.06.2018 року сума заборговане:": складає - 43650,39 грн. (копію довідки додаю).

Матеріали справи судовим виконавцем було передано на розгляд до Металургійного відділу поліції. Згідно вироку Довгинцівського районного суду від 26 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено їй покарання до 80 годин громадських робіт (копію вироку додаю).

В 2010 році відповідачкою по справі було подано позовну заяву до Жовтневого районного суду про встановлення порядку зустрічей з малолітньою дочкою та визначення її місця проживання. В ході судового розгляду справи було укладено між мною та відповідачкою мирову угоду 1 (копію ухвали додаю).

22 жовтня 2013 року гр. ОСОБА_2 було подано позовну заяву відносно доньки - ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням 15 квітня 2014 року в задоволені позову гр.. ОСОБА_2 було відмовлено

ОСОБА_9 хочу зазначити, що ОСОБА_2 фактично викинула зі свого життя. Не телефонує та не вітає з родинними святами, не її успіхами в школі. При випадковій зустрічі ігнорує.

Позивач вимагає від суду позбавлення мене відповідача батьківських прав тобто крайнього заходу у відносинах між мною матір`ю та дитиною, що спричинить ще до більшого емоційного напруження в родинному зв`язку між матір`ю та дитиною та вкрай негативно відіб`ється на стані дитини.

Ознайомившись з текстом позовної заяви та додатках вона, відповідач, не знайшла жодних доказів своєї винної поведінки по відношенню до дитини, що є підставами позбавити її батьківських обов`язків .

Звертає увагу суду на те що позивач характеризуючи її негативно, не надає об`єктивної інформації, адже для позбавлення батьківських прав є перелік обставин, згідно ст.164 СК України, це зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами;

вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав - крайній захід вплинути на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування суд вирішує лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, а саме ставлення батьків до дітей.

Суд може за доведеної провинної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру поведінки, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

По перше, вона, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю 3-х дітей Сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4

На теперішній час двоє дітей син ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_13 проживають з нею і вона займається їхнім вихованням, жодних претензій до її ставлення до дітей немає.

І тільки доньку ОСОБА_5 проти її волі забрав позивач ОСОБА_1 , до себе, позбавив її можливості спілкування з дитиною, а коли вона робила спроби забрати дитину або вимагала надання мені спілкування з дитиною він став виховувати у неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , почуття ненависті до її матері брата та сестри ОСОБА_14 у дитини негативне ставлення до себе вона змушена була відмовитись від насильницького спілкування з дитиною, бо насильне спілкування ще більш агресивно настроює дитину...

Позивач ОСОБА_1 , звертається до суду не заради інтересів неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заради помсти їй, жінці, яка проявила ініціативу і припинила з ним сумісне проживання проти його волі.

Не дивлячись на те що ОСОБА_1 , по паспортним даним є українцем, фактично він походить з ісламського регіону колишнього СРСР, де до цього часу існує вкрай негативне відношення до жінки, про це він їй неодноразово говорив, та приводив приклади що у разі непокори проявленої жінкою її чоловік має право забити до смерті камінням.

Будучі вірним своїм народним звичаям ОСОБА_1 постійно чинив в сім`ї насилля як над нею, жінкою, так і нам її старшим сином ОСОБА_10 , я, відповідач не витримала знущань забрала дітей і пішла до своїх батьків. Позивач ОСОБА_1 пригрозив їй помстою, але вона на той час не могла знати наскільки ОСОБА_1 є мстивою людиною.

В позові вказано що «Підставою розпаду родини слугувало те, що між нами виникали постійні скандали та сварки через те, що ОСОБА_2 весь час проводила зі своїми друзями, з якими вживала алкогольні напої, додому приходила у нетверезому стані, в сім`ї поводила себе зухвало, при дітях ображала мене нецензурною лайкою. Не займалась веденням домашнього господарства, не доглядала за дітьми та не займалась їх вихованням. Зникала з дому на 2-3 тижні. На мої вмовляння змінити спосіб, життя не реагувала, змінюватись не бажала. В червні 2008 року відповідачка без жодних пояснень залишивши дітей мені - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (дитина від першого шлюбу) пішла з дому забравши свої речі.».

Фактично вона пішла від ОСОБА_1 з двома дітьми, і тому 25 грудня 2008 року звернулася до суду до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою стягнення аліментів з ОСОБА_1 на свою користь на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Викладене в позові нічим не підтверджується. Алкогольні напої вона не вживала як під час сумісного проживання з ОСОБА_1 так і не вживає по теперішній час. Тому жодного доказу вживання спиртних напоїв позивач не надає.

В позові вказано що «Не займалась веденням домашнього господарства, не доглядала за дітьми та не займалась їх вихованням. Зникала з дому на 2-3 тижні.»

Викладене не підтверджується доказами, а вона спростовує це наступним: в 2002 році вона народила дочку ОСОБА_15 , яку годувала груддю до досягнення 2-х років, отже мати, яка годує дитину, не може її кидати на 2-3 тижні, по фізичному стану годуючої матері. Синові ОСОБА_10 , якому було 4 роки і якого безпідставно бив ОСОБА_1 , вона боялася полишати вдома. Коли донці ОСОБА_16 виповнилося 3 роки, вона працевлаштувалася на посаду бухгалтера до приватного підприємця ОСОБА_17 , свою роботу я виконувала сумлінно і жодних зауважень не мала. Тобто на 2-3 неділі вона нікуди не зникала.

По друге припиняючи сімейні стосунки з батьком своєї дочки ОСОБА_7 , вона, відповідач, на той час вважала що якщо батьки припинили сумісне проживання, дитина має право спілкуватися з батьком. Аналогічні стосунки в неї існували з батьком сина ОСОБА_10 від першого шлюбу. Коли позивач ОСОБА_1 приїхав та попросив побачення з донькою, вона не заперечувала, дозволила йому забрати дитину спілкуватися, але після цього дочку вона вже не бачила.

Вона, відповідач, прагнула повернути доньку ОСОБА_15 собі, пішла до позивача ОСОБА_1 , він побив її, причинивши перелом лівої скуластої дуги. Вона неодноразово робила спроби забрати дитину від ОСОБА_1 , але він чоловік фізично сильніший бив її та виганяв.

Зі змісту позовної заяви виходить що вона покинула дитину і не інтересувалася її життям, таке ствердження в позові вступає в протиріччя, адже з наведених письмових доказів до відзиву вбачаються:

1) ОСОБА_1 вона дитину не залишала а він забрав її проти її волі

2)в 2006 році вона пішла забрати дитину, отримала від ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи;

3)її спроби повернути дитину мирним шляхом написані розписки 17.04.2006 року та 22.10.2008 року ОСОБА_1 її обдурив, бо обіцяв віддати дитину добровільно

4)в 2009 році звернулася до комісії з питань захисту прав дитини в Саксаганський район м. Кривого Рогу.

5)22 березня 2010 року звернулася до Саксаганського районного суду з позовною заявою про встановлення порядку зустрічей з малолітньою дочкою та визнання її місця проживання.

6)17 листопада 2010 року, мирова угода суду яку ОСОБА_1 не виконував, але тепер вже не сам, а настроїв проти неї дочку, яка не бажає з нею спілкуватися.

7)22 жовтня 2013 року звернення до суду « про визнання особи такою, що втратила право користування житлом рішенням судом в задоволені позову відмовлено.

Перелічені факти свідчать про те що вона боролася за дитину та спілкування з нею

Позбавлення в спілкуванні між нею, матір`ю, відповідачкою ОСОБА_2 та 4-х літньою донькою ОСОБА_18 болісно позначилося на психічному стані дитини, вона скучала плакала, вона теж зі свого боку мала такі самі почуття, проте ці почуття батька - позивача по справі не розчулили.

Вона, відповідач, боролася за свою дитину, стала звертатися до поліції та інших інстанцій. Аби позбавити її можливості звернення за захистом до державних установ позивач ОСОБА_1 користуючись тим що вона шкодує за дитиною, яка нудьгувала за нею, понудив її написати розписки від 17.04.2006 року та 22.10.2008 року. Виконуючи вимоги позивача ОСОБА_1 , вона, відповідач при написанні розписок мала надію що батько поверне їй дитину через мирні переговори, але цього не сталося. Фактично він написаними мною розписками позбавляв її права звертатися до державних установ та вимагати повернення дитини.

Коли вона, відповідач, втратила надію на повернення дитини, в 2009 році звернулася до комісії з питань захисту прав дитини в Саксаганський район м. Кривого Рогу. Комісія прагнула встановити всі обставини справи тому двічі проводила засідання. Перше засідання вивчивши протиріччя в поведінці батька прийшла до висновку що потрібно провести додаткові обстеження психолога, який не знає про обставини родини, тобто буде неупередженим. Батько дитини ОСОБА_1 заявив на засіданні, витяг з протоколу комісії долучаю (дослівний текст)

« ОСОБА_1 . Ні, я такої згоди не дам.

ОСОБА_19

Якщо батько так поводиться, складається враження, що він чогось боїться й щось приховує.. ОСОБА_20

Я також притримуюся такої думки. Батько своєю владою не дає змоги спілкуватися доньці з матір`ю й робить все,щоб відносно такого спілкування не було ухвалено нашого рішення. ОСОБА_21

У зв`язку з тим, що батько унеможливлює розгляд питання по суті, пропоную зняти його з розгляду; надати матері докладні витяги з протоколу розгляду питання й хай вона розпоряджається ними на свій розгляд.

ОСОБА_22

Погоджуюся з такою пропозицією, оскільки не є можливим подальший об`єктивний розгляд питання.

ВИРІШИЛИ: 1. У зв`язку відмовою гр. ОСОБА_1 надати можливість на вимогу комісії обстежити дитину фаховим психологом, який не знає ситуацію в сім`ї та неупереджено поставиться до неї, що унеможливлює подальший розгляд питання визначення порядку зустрічей гр. ОСОБА_23 з малолітньою ОСОБА_24 по суті, зняти питання з розгляду. 2. Надати гр. ОСОБА_23 докладні витяги з протоколів засідання комісії, де розглядалося її звернення для подальшого використання на свій розсуд з метою захисту своїх прав та прав малолітньої доньки, ОСОБА_5

ГОЛОСУВАЛИ: За - 13 проти -, утрималися -.»

З наведеного вбачається що її спроба добитися побачень з дитиною не була успішною.

Продовжуючи боротьбу за спілкування з дитиною 22 березня 2010 року, вона, відповідач звернулася до Саксаганського районного суду з позовною заявою про встановлення порядку зустрічей з малолітньою дочкою та визнання її місця проживання. В результаті її звернення 17 листопада 2010 року Жовтневим судом м. Кривого Рогу прийнято ухвалу ( справа .№ 2-6638/2010 рік) в якій зазначено (Дослівно з тексту): « ОСОБА_23 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про встановлення порядку зустрічей з малолітньою дочкою та визначення місця її проживання.

Згідно мирової угоди від 17 листопада 2010 року, малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишається проживати з батьком, тобто з відповідачем у справі - ОСОБА_1

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 надає змогу та не перешкоджатиме ОСОБА_23 зустрічатись з малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по вихідних днях та в період канікул. У вихідні та канікулярні дні малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст. 175 ЦПК Україна, суд - УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду від 17 листопада 2010 року, укладену між сторонами цивільній справі за позовом ОСОБА_23 до ОСОБА_1 , (Копію ухвали долучаю).

Позивач ОСОБА_1 мирову угоду не виконував, але тепер вже не сам, а настроїв проти мене дочку яка не бажає зі мною спілкуватися.

Проте позивач ОСОБА_1 свою помсту продовжує 26 лютого 2009 року ОСОБА_1 , звернувся до Саксаганського районного суду за його позовною заявою було винесено рішення яким, стягнуто з мене ОСОБА_23 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частки з усіх видів її заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2008 року і до досягнення ОСОБА_5 18-літнього віку.

Відтоді як є рішення суду позивач ОСОБА_1 ретельно слідкує за її працевлаштуванням,як тільки аліменти приходять з місця роботи, він приїздить до її працедавця і вчиняє там сварку, працедавцеві не потрібні проблеми і тому її через лайки ОСОБА_1 звільняють .

За таких умов вона не взмозі сплачувати аліменти, і ОСОБА_1 звернувся до суду про притягнення її за ч.1 ст..164 КК України про що мається вирок від 26 грудня 2017 року, копію якого долучив позивач.

Останньою спробою визначити місце проживання дитини є те що 22 жовтня 2013 року вона звернулася до суду « про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, рішенням суду в задоволені позову відмовлено. Звертаючись до суду вона прагнула змусити позивача ОСОБА_1 визнати той факт, що дитина зареєстрована з матір`ю, тобто і місце проживання її з матір`ю, але з нею не проживає фактично, але вона не досягла бажаного результату. Як раніше відповідач зазначала що я є матір`ю 3-х дітей Сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4

На теперішній час двоє дітей син ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_13 проживають з нею і діти дружні між собою, а середня моя дочка ОСОБА_25 не спілкується з сестричкою та братом. Маючи надію що вихована батьком ненависть до рідної матері тобто її пройде, вона віддала вчитися найменшу дочку ОСОБА_26 в ту школу, де вчиться дочка ОСОБА_25 , можливо діти між собою порозуміються.

Помста ОСОБА_1 вчинена їй, за жіночу непокору, завдала психологічної травми їхній на той час 6- річній доньці ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і по теперішній час батько спотворює нормальне уявлення дитини до членів сім`ї, виховуючи дитину в ненависті до матері, він її і тепер травмує. Неповага до матері може перейде в неповагу і до батька. Їх дочка ОСОБА_25 може залишитися в цьому світі одиначкою, бо її не привчили спілкуватися з рідними братом і сестрою. Вчинки позивача ОСОБА_1 перш за все травмують дитину. Їй відомо, що дочка ОСОБА_25 хоче вчитися на юриста, але якщо в її біографії буде факт що мати позбавлена батьківських прав то це не буде сприяти її кар`єрному росту.

З наведеного вбачається, що позивачем не надано підстав для позбавлення батьківських прав у цьому випадку не можна позбавити матір прав на дитину, коли дитину в неї забрали проти її волі і вона на протязі декількох років боролася за дитину.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_27 , кожна окремо, суду пояснили, що відповідач ОСОБА_2 вихованням, матеріальним забезпеченням дочки ОСОБА_7 не займається, взагалі дочкою не цікавиться, останній раз, коли хотіла спілкуватися з дочкою, був 2010 рік, коли необхідно ОСОБА_16 було отримувати паспорт, своєї згоди не дала, коли бачить ОСОБА_15 біля школи, то з нею не розмовляє, не спілкується і бажання не виявляє, що підтвердила в судовому засіданні і сама відповідач ОСОБА_2 Ініціатива про позбавлення відповідача батьківських прав виходить від ОСОБА_7 .

Згідно висновку виконкому Металургійної районної у місті ради від 13.02.2019 року, виконком вважає за недоцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Саксаганського ВДВС ОСОБА_28 станом на 01.06.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 43 650, 39 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника 3-ї особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітньої галієвої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2010 року, що підтвердила в судовому засіданні відповідач, відповідач з дочко. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не спілкується, такого бажання не має, не застосовувала ніяких заходів для спілкування з дитиною, притягалася до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, має заборгованість по несплаті аліментів.

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявляє бажання, щоб її матір ОСОБА_2 позбавили батьківських прав, так її матір ніколи нею не цікавилася, вона матір`ю вважає іншу жінку, дружину батька, яка повністю займається її вихованням, утриманням та розвитком. Ініціатором подання позову про позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав відносно неї, доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є саме вона, донька ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статі 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150,151,155,164,165,166, 180, 181, 182 СК України, ст. 4, 9, 13, 81, 141, 259-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03.05.2019 року.

Суддя Н. А. Літвіненко