Провадження № 2/638/2090/19
РІШЕННЯ

іменем України

22.04.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ долі померлого у спільному сумісному майні, -

встановив:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ долі померлого у спільному сумісному майні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 20 травня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 854 та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 травня 2005 року за № 10693678, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності чотирьом особам ОСОБА_1. ОСОБА_5. ОСОБА_2 і ОСОБА_3. 02 травня 2018 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті в передбачений термін сторони звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийнятті спадщини. Проте з оформленням вказаної квартири сталися складності, так як за життя ОСОБА_5 не були виділені ідеальні частки, що унеможливлює оформлення спадщини. Позивач ставить питання щодо визнання того, що ОСОБА_5, який помер 02 травня 2018 року, належала ідеальна частка ( доля) в спільному сумісному майні у розмірі ј частина квартири АДРЕСА_2 в порядку придбання за договором купівлі- продажу, посвідченому 20 травня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 854 та зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 травня 2005 року за № 10693678.

В судове засідання сторони не зявились. Надали до суду заяви де просили розглядати справу за їх відсутності. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідачі не заперечували проти позовних вимог.

Вивчивши матеріали вказаної цивільної справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Зясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до договору купівлі- продажу, посвідченого 20 травня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 854 та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 травня 2005 року за № 10693678, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності чотирьом особам ОСОБА_1. ОСОБА_5. ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 638484 від 18 травня 2018 року ОСОБА_5 помер 02 травня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 111-ВЛ № 252088 від 18 липня 1987 року позивач та ОСОБА_6 уклали шлюб. Вказаний шлюб не розірвано.

Відповідачі у справі- є діти померлого ОСОБА_5

За життя ОСОБА_5 правочинів щодо належної йому частки у спірній квартирі не проводив.

Ч. 1 ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ долі померлого у спільному сумісному майні задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5, який помер 02 травня 2018 року, належала ідеальна частка ( доля) в спільному сумісному майні у розмірі ј частина квартири АДРЕСА_2 в порядку придбання за договором купівлі- продажу, посвідченому 20 травня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 854 та зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 травня 2005 року за № 10693678.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 пропорційно з кожного на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 суму судового збору в розмірі 704 гривни 80 копійок по 352 гривни 40 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.