Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 квітня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», комунального підприємства «Введенське Подільського району міста Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», КП «Введенське Подільського району міста Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач є власницею нежитлових приміщень (в літ. А) № 2 та № 3, групи приміщень АДРЕСА_1 .

03.10.2014 року вказане нежитлове приміщення було затоплено з квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку, власницею якої є ОСОБА_2 , що зафіксовано актом комісії КП «Введенське Подільського району міста Києва».

Відповідно до експертного дослідження, майновий збиток заподіяний у зв`язку із залиттям майна позивача складає 37034 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму відшкодування майнової шкоди у розмірі 37034 грн., витрати понесені з оцінкою у розмірі 1000 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 11.04.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Треті особи також свого права на участь у судовому засідання не використали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власницею нежилих приміщень в літ. А з № 1 по № 3 (групи приміщень АДРЕСА_1) загальною площею 36,50 кв.м., що складає 50/100 частин від групи приміщень АДРЕСА_1, АДРЕСА_6 , що встановлено на підставі реєстраційного посвідчення № 024377 КМ БТІ. (а.с. 3)

Відповідно до Акта від 06.10.2014 року, складеного комісією та затвердженого в.о. директора КП «Введенське Подільського району міста Києва», кімната № 4 по плану будинку площею 22,0 м2 має пошкодження підлоги з ламінату та ковроліну лівої половини кімнати, внаслідок залиття. Крім того, пошкоджено світильники, меблі та двері. Залиття, відповідно до Акта , сталось внаслідок неякісного монтажу труб каналізації в квартирі АДРЕСА_3 . (а.с. 5)

Відповідно до Висновку експерта про об`єкт незалежної оцінки, складеного ПП «Експертзабезпечення», вартість матеріальних витрат понесених внаслідок залиття нежитлових приміщень (в літ. А) № 2 та № 3, групи приміщень АДРЕСА_1 станом на 20.10.2014 року становить 37034 грн. без ПДВ. (а.с. 7)

Згідно платіжного доручення № 344 від 20.10.2014 року, вартість послуг за проведення незалежної оцінки становить 1000 грн., що були понесені позивачем (а.с. 8), на підставі договору № 576 від 14.10.2014 року. (а.с. 9)

Відповідно до Довідки з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 10.11.2017 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , тобто у квартирі, з якої відповідно до акта комісії, сталось залиття приміщень, належних позивачу. (а.с. 29)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У справах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_2 є зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_5 , з якої власне сталось залиття приміщень належних позивачу, дана обставина встановлена на підставі Акту від 06.10.2014 року.

Сторонами не було надані інших доказів, які в вказували, що будь-яка інша особа зареєстрована та/або проживає у квартирі № АДРЕСА_3 з якої сталось залиття.

Згідно Акта від 06.10.2014 року причиною злиття нежитлових приміщень став неякісний монтаж труб каналізації в квартирі № АДРЕСА_3 .

Відповідач, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду будь-яких доказів того, що такий монтаж труб та у подальшому залиття, сталось не з її вини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення відшкодування майнової шкоди є доведеним, та підляже задоволенню. Факт понесення позивачем витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн. також встановлено матеріалами справи.

Крім відшкодування матеріальної шкоди позивач просить суд також стягнути на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази заподіяння позивачеві з боку відповідача моральної шкоди, а також заподіяння її у грошовому виразі 10000 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок залиття квартири позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, переживаннях, необхідності докласти додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір завданої моральної шкоди позивачем оцінений у 10000 грн. З урахуванням принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне зменшити розмір моральної шкоди, визначений позивачем, до 1000 грн.

На виконання ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб - комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», комунального підприємства «Введенське Подільського району міста Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 37034 грн. 00 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн., а разом стягнути 38034 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко