Справа №489/2495/19
Провадження №2-о/489/86/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 травня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, зацікавлена особа Миколаївська міська рада

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2019 представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що частка померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована у АДРЕСА_1 , становила Ѕ частки.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження-це одностороннє провадження,в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено,що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В свою чергу, звертаючись до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичні значення заявник визначає мету встановлення вищезазначеного факту, пославшись на необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна.

Заявником подано заяву в порядку окремого провадження, при цьому він ставить вимогу про визначення частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку за АДРЕСА_2 за померлим ОСОБА_3 .

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Порядок визначення часток у спільній сумісній власності регулюються Главою 26 Цивільного кодексу України та не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження, оскільки безпосередньо стосується права спільної власності.

Заявник в своїй заяві зазначає, що визначення частки у спільному майні потрібне для подальшого визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження та підлягає розгляду в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Встановлення факту заявник безпосередньо пов`язує з наступним виникненням права власності, тому суд вважає за необхідним відмовити у відкритті провадження відповідно до приписів ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, зацікавлена особа Миколаївська міська рада відмовити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що вона має право подати позовну заяву на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» травня 2019 року.