У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року справа № 542/1633/18

провадження № 6/542/25/19

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Новосанжарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

04.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві його виїзду за межі України, посилаючись на те, що 29.01.2019 року ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області було встановлено відносно нього обмеження у праві виїзду за кордон до повного виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 542/573/16-к, виданим Новосанжарським районним судом Полтавської області 03.01.2017 року, про стягнення боргу в сумі 8973,50 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Постановою головного державного виконавця Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 21.02.2019 року виконавче провадження № 53405038 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа закінчено у звязку зі сплатою боржником заборгованості в повному обсязі, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі і тимчасове обмеження боржника у праві його виїзду за межі України.

Оскільки на даний час не існує обмежень в перетині кордону та виїзду його за межі України, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.03.2019 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання заявник не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник зацікавленої особи Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 29.01.2019 року ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області було встановлено відносно ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 542/573/16-к, виданим Новосанжарським районним судом Полтавської області 03.01.2017 року, про стягнення боргу в сумі 8973,50 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 20, 21).

Постановою головного державного виконавця Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 21.02.2019 року виконавче провадження № 53405038 з примусового виконання виконавчого листа № 542/573/16-к, виданого 03.01.2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8973,50 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, закінчено у звязку зі сплатою боржником заборгованості в повному обсязі, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду (а.с. 30).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Враховуючи те, що виконавче провадження закінчено в звязку зі сплатою боржником заборгованості в повному обсязі, то відповідно відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-268, 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Новосанжарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.01.2019 року по справі № 542/1633/18 (провадження № 6/542/2/19).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4