ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4171/18Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/536/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

секретар - Сович Н.А.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2019 року про закриття провадження, постановлену суддею Братасюком В.М. у цивільній справі №607/4171/18 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку "Коновальця 20" про визнання недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним поззовом, в якому просила скасувати державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку "Коновальця 20" (далі - ОСББ "Коновальця 20") у зв`язку із порушенням процедури проведення установчих зборів та недійсності установчих документів.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що ухвала постановлена з порушенням вимог чинного процесуального законодавства, неповного та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, оскільки даний спір пов`язаний із цивільними та житловими відносинами, які є юрисдикційною підсудністю судів загальної юрисдикції, так як утримання спільного майна багатоквартирного будинку є складовою частиною комунальної послуги з управління будинку в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Федчишин І.О., яка доводи апеляційної скарги підтримала, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник між фактичним учасником та ОСББ "Коновальця 20" з приводу створення, державної реєстрації та діяльності останнього як юридичної особи, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватись за правилами ГПК України.

До такого висновку суд прийшов з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду України, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №462/2646/17.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові прийшла до висновку, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов"язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв"язку із здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов"язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинтсва. Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб"єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (ч.6 ст. 30 ГПК).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд першої інстанції вірно закрив провадження у справі, роз"яснивши, що спір між ОСОБА_1 та ОСББ "Коновальця, 20" щодо створення, державної реєстрації та діяльності юридичної особи має розглядатися за правилами ГПК незалежно від суб"єктного складу.

Ухвала суду є законною та обгрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що по аналогічних справах із таким же предметом спору є низка рішень та постанов, ухвалених місцевими та алеляційними судами загальної юрисдикції, колегія суддів оцінює критично, так як при виборі і застосуванні норм права суд враховує лише висновки, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, ті судові рішення в подібних правовідносинах, про які ідеться в апеляційній скарзі, ухвалені до висловлення вищевказаної правової позиції Великої Палати Верховного Суду України від 6 лютого 2019 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги відносно того, що даний спір пов`язаний із цивільними та житловими відносинами, оскільки предметом даного позову є саме скасування державної реєстрації ОСББ "Коновальця 20" у зв`язку із порушенням процедури проведення установчих зборів та недійсності установчих документів.

Тобто, спірні правовідносини виникли з приводу створення юридичної особи - ОСББ "Коновальця 20", а не з відносин, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, які є предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Щодо доводів апеляційної скарги відносно невирішення судом першої інстанції питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду першої інстанції із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Доказів понесення ОСОБА_1 інших судових витрат матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуюча

Судді