Справа № 372/1210/19
Провадження № 2-1027/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря судового засідання Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядок спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 року позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 . Після його смерті спадкоємцями за заповітом стали позивачі. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по Ѕ частину кожен. В видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачам було відмовлено, оскільки ОСОБА_3 за життя не встиг належним чином зареєструвати право на житловий будинок та відповідно відсутні правовстановлюючі документи на дане майно.

Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять задовольнити.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.11.2017 року.

19 грудня 1995 року Перегонівська сільська рада Обухівського району своїм рішенням зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з допоміжними спорудами за місцем проживання позивачів, але ОСОБА_3 його в бюро технічної інвентаризації не зареєстрував, що підтверджується копією листа відповідача №259 від 31 жовтня 2018 року та архівної довідки №221 від 26 березня 2018 року.

28 жовтня 2003 року відповідач видав ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , кадастровим номером НОМЕР_3 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

14 грудня 2009 року ОСОБА_3 заповів все своє майно позивачам по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

22 травня 2018 року відповідач своїм рішенням №16 від 22 травня 2018 року присвоїв поштову адресу на нерухоме майно наша батька, а саме АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення.

01 серпня 2018 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку батька, яка йому належала згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , кадастровим номером НОМЕР_3 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до наданої спадкової справи єдиними спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яким видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ земельні ділянки, що розташовані в межах Перегонівської сільської ради, Обухівського району. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачам було відмовлено, оскільки право власності ОСОБА_3 на житловий будинок не було підтверджено жодним документом.

Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу спадщини вийшло право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,2500 га, яка належали померлому згідно рішення Перегонівської сільської ради. Згідно витягу з Погосподарської книги Перегонівської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_4 , членами домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 були: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач як спадкоємець за законом відносно майна свого батька має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), який її батько набув за життя та відносно якого не було завершено оформлення правовстановлюючого документу.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні, позивачам не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, що перешкоджає позивачам реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивачів як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому позивачі довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого батька.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Суд вважає доведеними посилання позивачів щодо наявності у них права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачів як спадкоємців визнання за ним права на житловий будинок.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачів шляхом визнання права відносно житлового будинку по Ѕ частині кожному.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4,5,15,76-81,264-265 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядок спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 , по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.05.2019

Суддя: О.Б. Тиханський