Справа № 351/421/19
Номер провадження №2/351/410/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом про визнання договору купівлі-продажу належного йому житлового будинку, укладеного із ОСОБА_2 недійсним, який мотивував тим, що у липні 2009 року він захворів, у звязку із чим проходив належне обстеження та довготривале лікування, та для цього йому були потрібні гроші, тому він вирішив продати належний йому житловий будинок №33 по вул. Грушевського у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. З метою продажу будинку позивач подав оголошення на інформаційних дошках по населених пунктах Снятиського району та в м. Снятині, за яким до нього звернувся відповідач ОСОБА_2, із яким позивач 09.07.2009р. уклав договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку за ціною 45800,00 (сорок п'ять тисяч вісімсот) грн.. При оформленні Договору купівлі-продажу житлового будинку в приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_2 оплатив лише частину узгодженої ціни житлового будинку у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) грн., а решту коштів зобовязався виплатити пізніше.

Позивач зазначив, що при укладанні договору купівлі-продажу належного йому житлового будинку, він знаходився під впливом тяжкої для обставини, а саме тяжкої хвороби, а тому погодився із пропозицією відповідача на вкрай невигідних для себе умовах. Після того, як стан здоров'я позивача значно поліпшився, він попросив відповідача за взаємною згодою розірвати укладений між ними договір купівлі-продажу, на умовах що гроші позивач поверне відповідачу і компенсує в межах розумного понесені ним затрати, однак відповідач відмовився від цієї пропозиції.

На підставі наведеного, враховуючи, що згідно із ст.233, ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним і у такому випадку кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона отримала на його виконання, позивач просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку №33 по вул. Грушевського у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., укладений 09 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій він позов свого довірителя підтримав та просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника.

Відповідач подав до суду заяву, в якій він позов визнав та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позов є обгрунтованим і підставним, а тому суд приходить до переконання у тому, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На підставі ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

На підставі наведеного, враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, а тому слід визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку №33 по вул. Грушевського у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., укладений 09 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 705,00 грн. судового збору на користь ОСОБА_1

На підставі наведеного та ст.55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 203, 216, 233 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 206, 258, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку №33 по вул. Грушевського у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., укладений 09 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 705,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.