ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №583/4835/18

Номер провадження 22-ц/816/2316/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач управління соціального захисту населення Охтирської міської ради,

відповідач ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене у м. Охтирка Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року управління соціального захисту населення Охтирської міської ради предявило позов до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради (далі - Управління) як отримувач субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

21 серпня 2015 року відповідач надіслала поштою до Управління заяву про призначення субсидії. Разом із заявою відповідачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначено, що за адресою: вул. Весняна, 57, м. Охтирка, зареєстровані чотири особи: заявниця, її невістка, онука та правнук. На підставі поданої заяви та декларації відповідач отримувала субсидію з серпня 2015 року по квітень 2018 року.

При зверненні відповідача в лютому 2018 року до Управління із документами на отримання субсидії після погашення заборгованості зясувалось, що в серпні 2015 року ОСОБА_1 зазначила недостовірні дані про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та протягом періоду отримання субсидії не повідомила про зміну складу зареєстрованих осіб, що призвело до незаконного отримання субсидії з 01 серпня 2015 року по 31 січня 2018 року на загальну суму 54 316,03 грн.

На підставі викладеного Управління просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії у розмірі 54316 грн 03 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління соціального захисту населення Охтирської міської ради надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії у розмірі 54316 грн 03 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

У березні 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду, просила його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення безпідставно не врахував, що реєстрація онуків ОСОБА_2 з 04 квітня 2015 року та ОСОБА_3 з 31 травня 2017 року за адресою: вул. Весняна, 57, м. Охтирка не вплинула на її майновий стан, як одержувача субсидії, ОСОБА_2, хоча і був зареєстрований у будинку, проте не проживав за вказаною адресою, крім того, призначаючи субсидію відповідачу працівники Управління діяли з порушенням норм Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, перевірку поданих документів при вирішенні питання про автоматичне продовження виплат не здійснювали. ОСОБА_1 заявила про пропуск позивачем строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Охтирської міської ради заперечувало проти доводів апеляційної скарги та проти її задоволення, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності домоволодіння за адресою вул. Весняна, 57 у м. Охтирка (а.с. 34).

Станом на серпень 2015 року за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с. 40-49).

21 серпня 2015 року ОСОБА_1 надіслала поштою до управління соціального захисту населення Охтирської міської ради заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати (а.с. 5).

У заяві відповідач власноруч зазначила, що вона ознайомлена з порядком призначення соціальної допомоги та повідомлена про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50000 гривень), зобов'язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

У декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_1 зазначила про склад осіб, зареєстрованих ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: ОСОБА_1 (заявниця), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_5 (правнук) (а.с. 5).

За результатами розгляду звернення відповідачу було призначено та виплачено субсидію з 01 серпня 2015 року по 31 січня 2018 року.

Загальна сума коштів перерахованої субсидії (з урахуванням поверненої до бюджету суми невикористаної субсидії) ОСОБА_1 становить 54316,03 грн: за 2015 рік - 404,86 грн, за 2016 рік - 26875,38 грн, за 2017 рік - 23844,57 грн, за 2018 рік - 3191,22 грн (а.с. 9).

Управлінням проведено перевірку правильності та повноти інформації, наданої на призначення субсидії заявником ОСОБА_1 та виявлено, що отримувач субсидії при зверненні в серпні 2015 року за призначенням субсидії зазначила недостовірні дані про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, а саме не зазначила свого онука ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований у будинку з 04 квітня 2015 року. Крім того, відповідач не повідомила управління про зміни у складі сімї, повязані з реєстрацією 31 травня 2017 року в будинку місця проживання онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено відповідний акт від 06 березня 2018 року (а.с.6).

Цього ж дня ОСОБА_1 подала до Управління заяву про перерахунок субсидії з урахуванням встановлених перевіркою змін у складі зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та зобов'язалася повернути надміру виплачені кошти (а.с. 8).

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 отримала повідомлення за № 50 від 30 березня 2018 року про повернення надмірно виплаченої житлової субсидії в сумі 54316 грн 03 коп. за період з 01 серпня 2015 року по 31 січня 2018 року (а.с. 11).

Задовольняючи позов Управління суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за подання достовірних і повних відомостей про доходи і майно, що впливає на призначення субсидії покладено на заявника і останній повинен вжити всіх розумних заходів для отримання повної інформації, яка необхідна для призначення субсидії, відповідач при зверненні до Управління з заявою про призначення житлової субсидії зазначила недостовірну інформацію про зареєстрованих у домоволодіння осіб, що є підставою для повернення надмірно виплаченої субсидії.

Суд першої інстанції вірно визначив, що спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України та Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року N848 (далі Положення), яке визначає умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій.

Згідно з п. 13 Положення (в редакції, чинній на дату звернення відповідача з заявою про призначення субсидії) для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами.

Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника (орендарі - за місцем проживання).

Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

За п. 7 Положення субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі повторного призначення субсидії на наступний період - на початок місяця, з якого призначається субсидія.

Відповідно до пункту 14 Положення громадянин, якому призначено субсидію, зобовязаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів.

Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення та осіб, які звертаються за субсидією на скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян.

За п. 20 Положення (в редакції, чинній на час виявлення порушення) надання раніше призначеної субсидії припиняється якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено

порушення.

Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; а також інше майно, якщо це встановлено законом.

З огляду на зазначені норми права та встановлені по справі обставини суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до приписів частини третьої статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У апеляційній скарзі відповідач стверджує, що вона не направляла поштою заяву про призначення житлової субсидії у серпні 2015 року, а подала її особисто у приміщенні Управління, при цьому відомості про склад осіб, які зареєстровані у домоволодінні №57 по вул. Весняній у м. Охтирка були зазначені нею згідно з довідкою від квартального уповноваженого, тому її вина у внесенні недостовірних відомостей відсутня.

Проте зазначені відповідачем доводи спростовані судом першої інстанції. Встановлено, що матеріали особової справи, яка в оригіналі була досліджена в судовому засіданні, містить поштовий конверт, заяву та декларацію від 21 серпня 2015 року. Довідка квартального уповноваженого або інші документи на підтвердження складу осіб, зареєстрованих у будинку станом на 21 серпня 2015 року в матеріалах відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не подавала декларацію про доходи від 22 лютого 2018 року, не писала заяву від 06 березня 2018 року про перерахунок субсидії та не зобовязувалась повернути надміру сплачену субсидію жодними належними допустимими доказами не підтверджено.

Доводи апеляційної скарги про те, що звертаючись з заявою про призначення субсидії та декларацією про доходи у серпні 2015 року відповідач діяла добросовісно, відхиляються апеляційним судом, оскільки матеріалами справи, зокрема змістом будинкової книги, підтверджено факт подання нею документів з недостовірними відомостями про склад зареєстрованих осіб (а.с. 40-49).

Твердження ОСОБА_1 про те, що неповідомлення нею про реєстрацію місця проживання онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у належному їй будинку не впливає на призначення субсидії, оскільки вони фактично не проживали за місцем реєстрації та не мали доходів, висновків суду першої інстанції також не спростовують з огляду на те, що у випадку якщо особи зареєстровані за адресою домогосподарства, але фактично не проживають, Положення визначає інший порядок призначення субсидії (обстеження, складання акту, надання підтверджуючих документів, винесення на розгляд комісії). Якщо повнолітні особи зі складу сімї не мали доходів, при призначенні субсидії враховувався дохід на рівні від одного до трьох розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для працездатних осіб (залежно часу призначення субсидії та чинної редакції Положення).

Посилання апеляційної скарги на ту обставину, що надмірна виплата субсидії позивачу спричинена неналежним виконанням своїх обовязків позивачем були належним чином оцінені судом першої інстанції. Посилаючись на п. 13 Положення суд дійшов вірного висновку про те, що перевірка достовірності даних, поданих заявниками для призначення субсидії, є правом, а не обовязком структурних підрозділів Управління. Відповідальність за подання достовірних і повних відомостей про доходи і майно, що впливає на призначення субсидії покладено на заявника і останній повинен вжити всіх розумних заходів для отримання повної інформації, яка необхідна для призначення субсидії.

В частині вимог апеляційної скарги про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, апеляційний суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що факт подання позивачем документів з недостовірними відомостями про склад зареєстрованих осіб був виявлений позивачем під час перевірки 06 березня 2018 року. Тобто звертаючись до суду з позовом 15 листопада 2018 року позивач дотримався строків позовної давності. Таким чином заява відповідача у апеляційній скарзі про пропуск позивачем строку позовної давності жодних правових наслідків не має.

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття судового рішення про скасування оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_6