Постанова

Іменем України

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 628/3852/16-ц

провадження № 61-30086св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області у складі судді Коваленко О. А. від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Колтунової А. І., Кругової С. С., від 05 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її баба

ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що її батько, який є сином померлої баби, помер раніше за спадкодавця, тобто вона є спадкоємицею першої черги за законом за правом представлення, однак пропустила передбачений законом шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини через поважні причини, пов'язані із частими хворобами її неповнолітньої дитини, просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області

від 12 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 липня 2017 року, у задоволенні позову

ОСОБА_4 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона, з незалежних від неї обставин, не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила із поважних причин, оскільки протягом цього строку вона неодноразово зверталася до медичних закладів за наданням медичної допомоги її дочці. Крім того, нотаріус не вжив дій щодо розшуку та повідомлення її як спадкоємця про відкриття спадщини.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла баба позивача ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Батько позивача ОСОБА_7, який був сином спадкодавця, помер раніше за свою матір, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому позивач є спадкоємицею першої черги за законом за правом представлення.

Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її дочка, відповідач у справі ОСОБА_5

ОСОБА_4 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса від 06 жовтня

2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби на 1/3 частини вказаного нерухомого майна у зв'язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини (а. с. 8).

Відповідно до медичної картки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є дочкою позивача, дитина хворіла на гостру респіраторну вірусну інфекцію у період з 04 по 09 березня, з 11 по 18 квітня 2016 року, у період з 18 по 25 травня 2016 року мала функціональних розлад шлунку,

з 04 по 11 липня 2016 року захворіла на гострий бронхіт, з 22 по 26 серпня 2016 року - гострий риносінусит.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, ОСОБА_4, в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилалася на розлад здоров'я своєї дитини у вказані вище періоди часу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявністьоб'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини. При цьому судами надано належну правову оцінку доводам позивача про поважність пропуску такого строку з огляду на хворобу її дитини протягом 35 днів за весь шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, та правильно відхилено, як такі, що також не свідчать про наявність об'єктивних обставин, оскільки вона не позбавлена можливості була подати таку заяву у проміжок часу, коли її дитина не перебувала на лікуванні.

Посилання в касаційній скарзі на порушення нотаріусом приписів частини першої статті 63 Закону України «Про нотаріат» щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини є необґрунтованими, оскільки такий обов'язок стосується лише тих спадкоємців, місце проживання або місце роботи яких відоме нотаріусу, однак Закон не зобов'язує нотаріуса здійснювати розшук осіб, що можуть претендувати на спадкове майно, якщо йому не відомо про факт наявності інших спадкоємців або про їх місцезнаходження чи місце роботи.

Недобросовісність поведінки іншого спадкоємця щодо ненадання нотаріусу відомостей про осіб, які можуть бути спадкоємцями, також не свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки суди надали належну правову оцінку доводам сторін, висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 липня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С.Ф. Хопта