КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2288/15-ц
Провадження № 4-с/488/5/19
УХВАЛА

Іменем України

09.04.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Брага О.О., -

Встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що 27.10.2017 р. він отримав поштою повідомлення з Корабельного ВДВС м. Миколаєва про оцінку арештованого майна від 20.10.2017 р. № 25553 В-4 та від 20.10.2017 р. № 25556 В-4, згідно яких було визначено вартість описаного та арештованого майна боржника, а саме: вартість Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 була визначена у розмірі 213 850 грн., а вартість Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_2 була визначена у розмірі 70 850 грн. Така оцінка проводилась в межах виконавчого провадження з виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.05.2016 р. та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 03.11.2016 р. у справі № 488/2288/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Скаржник не погоджується із проведеною оцінкою описаного та арештованого майна та зазначає, що він був складений із порушенням закону, а ринкова вартість майна була вочевидь занижена, що призвело до порушення його прав та інтересів.

Посилаючись на вищевикладене та з урахуванням наданих уточнень, ОСОБА_1 просив:

-визнати недійсним звіт з незалежної оцінки майна № 2151-МК від 18.10.2017 р. про оцінку Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_2 ;

-визнати недійсним Висновок з незалежної оцінки майна від 18.10.2017 р. про оцінку Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_2 ;

-визнати недійсним звіт з незалежної оцінки майна № 2150-МК від 18.10.2017 р. про оцінку Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним Висновок з незалежної оцінки майна від 18.10.2017 р. про оцінку Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати головного державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Брагу О.О. призначити повторну оцінку Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_2 та Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу з вищевикладених підстав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Головний державний виконавець Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Брага О.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості та безпідставності, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням цього суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність осіб, які не з`явилися, проте були належним чином повідомленими про час та місце судового засідання по справі.

Заслухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частина перша ст. 18 ЦПК України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129? Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 18 цього ж Закону визначає права та обов`язки державних виконавців, зокрема, зазначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що в Корабельному відділі ДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 53300548, яке об`єднало такі виконавчі провадження:

-№ 53275406 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди 3 980,12 грн. та моральної шкоди 15 000 грн.;

-№ 53292110 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 131 362,51 грн. та судового збору у розмірі 2 518,82 грн.;

-№ 49647330 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07.07.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Браги О.О. від 19.09.2017 р. було описано та арештоване належне боржнику нерухоме майно - Ѕ частина садового будинку АДРЕСА_2 та Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Браги О.О. від 13.10.2017 р. для оцінки описаного та арештованого майна був призначений суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання ТОВ «Українська експерта група» в особі Смоленського Є ОСОБА_5 В.

Так, статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", із змінами та доповненнями, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Системний аналіз статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" та пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", із змінами та доповненнями, дає підстави дійти висновку про те, що учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні".

Судовим розглядом встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності був залучений постановою державного виконавця після складання акту опису й арешту майна, та із дотриманням вимог статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Також судом встановлено, що оцінка майна виконана оцінювачем ОСОБА_6 , який має кваліфікацію оцінювача, підтверджену кваліфікаційним свідоцтвом Фонду державного майна України серії МФ № 7890 від 21.05.2011 р., свідоцтвом про підвищення кваліфікації оцінювача від 23.11.2016 року МФ НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 21.12.2011 року № 8962. У матеріалах даної справи також наявна копія сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 449/16 від 17.06.2016 р., видана ТОВ «Українська експертна група». Це відповідає приписам ст. ст. 15, 17, 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-ІІІ від 12.07.2001 р.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2658-ІІІ, - незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України, - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Виконуючи процедуру з оцінки майна та визначення його ринкової вартості, оцінювач ОСОБА_6 використав порівняльний методичний підхід, що відповідає вимогам нормативно-правових актів із оцінки майна відповідно до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440.

Клопотань про рецензування звіту про оцінку майна сторонами виконавчого провадження не заявлялось.

За таких обставин суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Брага О.О. не було допущено порушень закону при примусовому виконанні виконавчого провадження і визначенні вартості майна боржника, а відтак підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Брага О.О. відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева