Справа №442/2025/18
Провадження №2/442/1220/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомик А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

03.04.2018 позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів 349 270 грн. заборгованості, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову покликається на те, що між ним та відповідачем 25.02.2011 укладено усний договір про надання послуг, згідно умов якого позивач зобов`язується надати послуги з охорони матеріальних цінностей ЗАТ « Калушський машинобудівний завод» у період з 25.02.2011 по 07.04.2015, а відповідач 1 зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Позивач належним чином виконав умови усного договору про надання послуг та надав відповідачу 1- ОСОБА_2 послуги з охорони матеріальних цінностей ЗАТ « Калушський машинобудівний завод» у період з 25.02.2011 по 07.04.2015, проте відповідач 1 своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав не оплатив позивачу за надані послуг у період з 01.07.2014 по 07.04.0215 у сумі 212 000 грн.

Факт укладення усного договору про надання послуг з охорони матеріальних цінностей ЗАТ «Калушський машинобудівний завод» між позивачем та відповідачем, а також наявну заборгованість у розмірі 212 000 грн. підтверджує розписка від 03.04.2015, оригінал якої знаходиться у позивача.

Зазначена розписка підтверджує те, що позивач надав відповідні послуги з охорони матеріальних цінностей відповідачу 1, а останній прийняв такі послуги, проте за надані послуги у період з 1.07.2014 по 07.04.2015 оплату у розмірі 212 000 грн. зобов`язувався здійснити 07.04.2015.

Оскільки зазначена розписка містить усі істотні умови договору, а тому така є належним доказом як укладення договору між позивачем та відповідачем.

Більше того, 03.04.2015 на забезпечення виконання зобов`язань щодо оплати позивачу грошових коштів у сумі 212 000 грн. за надані відповідачу 1 послуги з охорони матеріальних цінностей між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 , було укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобов`язувався відповідати за виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань, згідно договору про надання послуг.

Відповідачі несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язань.

Оскільки, відповідач 1 зобов`язувався оплатити за надані позивачем послуги згідно договору від 07.04.2015, то у період прострочення з 08.04.2015 по 28.03.2018 підлягають нарахуванню інфляційні втрати у розмірі 118 380,80 + 212 000 + 18 889,20 = 349 270 грн.

27.07.2018 від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо позову, які обґрунтовує тим, що розписка не може підтверджувати факт укладення договору про надання послуг.

26.11.2018 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області провадження у справі закрито ( а.с. 81).

26.04.2019 постановою Львівського апеляційного суду вказану ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області скасовано з тих підстав, що ТОВ « Калушський машинобудівний завод» не є стороною у справі, тому у суду першої інстанції не було правових підстав для закриття провадження у даній справі. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.06.2019 справа надійшла у провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

14.06.2019 провадження у справі відкрито.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримав з мотивів, які викладені у позові. Позов просив задоволити, уточнивши вимоги від стягнення судових витрат, витрат на правову допомогу відмовився.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

03.04.2015 згідно з розпискою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , генеральний директор ЗАТ «Калушський машинобудівний завод», взяв на себе зобов`язання повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 212 000 грн., за надані ним послуги по охороні матеріальних цінностей ЗАТ « Калушський машинобудівний завод» в період з 01.07.2014 по 07.04.2015.

В свою чергу, ОСОБА_1 , надаючи вищевказані послуги з охорони матеріальних цінностей ЗАТ «Калушський машинобудівний завод» в період з 25.02.2011 по 07.04.2015 несе повну матеріальну відповідальність за цілісність взятого ним під охорону майна товариства. У випадку виявлення фактів викрадення, самовільного використання, привласнення, заволодіння іншим способом, відчуження чи відсутності вказаних матеріальних цінностей ЗАТ «Калушський машинобудівний завод» в період з 25.02.2011 по 07.04.2015 у сумі 212 000 грн., яку йому має повернути ОСОБА_2 , буде пропорційно зменшена до втрачених матеріальних цінностей ЗАТ « Калушський машинобудівний завод» (а.с.9).

Відповідно до договору поруки від 03.04.2015 поручитель ОСОБА_3 зобов`язується відповідати перед кредитором ОСОБА_1 за виконання зобов`язань боржника ОСОБА_2 по договору про надання послуг, який був укладений між кредитором та Боржником, зокрема щодо сплати кредитору коштів у розмірі 212 000 грн. за надання останнім послуг з охорони матеріальних цінностей ЗАТ «Калушський машинобудівний завод».

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов`язання ( а.с. 10).

Згідно із ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків втрати від інфляції у нього склали : 118 380,80 грн. та3 % річних -18 889,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується судових витрат, то позивач відмовився від їх стягнення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 349 270 (триста сорок дев`ять тисяч двісті сімдесят) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.09.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований на АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3

Суддя Хомик А.П.