Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2223/16-ц

Номер провадження: 2/511/4/19

10 квітня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Волковій А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 .

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору грошової позики недійсним. В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 по первісному позову звернувся з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики , мотивуючи свої вимоги тим ,що він , як позивач в 2014 році передав в борг ( позичив ) грошові кошти , а відповідач ОСОБА_3 отримала грошові кошти в розмірі 55000 долларів США з терміном повернення 23.09.2014 року про , що відповідачем по справі ОСОБА_3 було написано розписку про те , що вона отримала та поверне вказані кошти в строк до 23.09.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 137940 грн в гривневому еквіваленті по курсу НБУ та судові витрати в розмірі 1379,4 грн.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом в якому просить визнати договір грошової позики укладений між нею ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 недійсним. Свої вимоги вона та її представник мотивували тим , що вона вказаний договір не укладала , коштів не отримувала , росписки не писала , а сама угода була укладена з застосуванням психічного насилля.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали та просили задовольнити , стягнути суму боргу в гривневому еквіваленті та судові витрати. В задоволенні вимог по зустрічному позову просили відмовити повністю , як заявлених необгрунтовано та безпідставно.

Відповідач - ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 первісний позов не визнали та пояснили, що вимоги позивача не грунтуються на законі , розписка написана під впливом , коштів отримано не було. Просили відмовити в задоволенні вимог повністю. Вимоги по зустрічному позову підтримали та просили задовольнити , мотивючи вимоги тим , що при укладенні договору позики були суттєві порушення та тиск на ОСОБА_3

Суд вислухавши позивача, його представника , відповідача , його представників в судовому засіданні по первісному та зустрічному позову , вивчивши матеріали справи , дослідивши письмові докази по справі , визнавши докази допустимими та належними , вважає , що позовна заява ОСОБА_1 про стягнення боргу та судових витрат підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом достовірно встановлено , що відповідач ОСОБА_3 отримала кошти по договору позики саме в сумі 5500 доларів США ,( Т. а.с. ) , а тому ця вимога позивача підлягає задоволенню повністю.

Відповідач ОСОБА_3 з позивачем не розрахувалася , від виконання взятих на себе зобов.язань ухиляється , борг не гаситься , зобов.язанння не виконуються.

Суд констатує , що вимога ОСОБА_3 щодо проведення відповідної почеркознавчої експертизи була задоволена , але ОСОБА_3 в свою чергу ігнорувала проведення оплати за проведення експертизи , тобто фактично ухилилась від проведення експертизи , що призвело до необгрунтованого затягування розгляду справи. В процесі розгляду справи були розглянуті всі клопотання , законність постановлених ухвал підтверджена рішеннями апеляційної та касаційної інстанції.

Суд відповідно до умов договору позики вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 137940 грн та судові витрати ( судовий збір ).

За таких умов , суд дослідивши докази по справі в сукупності та визнавши їх допустимими та достовірними , відповідно до вимог ст. 77, ст.78 ст.79 ЦПК України приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення суми боргу та судових витрат.

Суд розглянувши вимоги по зустрічному позову приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено , що позивачем по зустрічному позову ОСОБА_3 та її представниками не надано жодного доказу , який би підтвердив би наявність законних , саме законних та обгрунтованих вимог щодо визнання договору позики недійсним. Відмова від оплати призначеної за клопотанням ОСОБА_3 експертизи додатково підтверджує обгрунтованість висновку суду та її не бажання встановлення істини.

Суд встановивши , що не порушені права інших осіб , ухвалює рішення по справі.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 ЦПК України. Доказів , які б спростовували б вимоги позивача по первісному позову , відповідачем не надано.

Доказів добросовісного виконання зобов.язань відповідач суду не надав , натомість позивачем надано суду достатні , належні докази законності та обгрунтованності заявлених вимог.

Крім цього суд зазначає. , що відповідач ОСОБА_3 не забажала , а фактично неодноразово ухилялася від проведення призначеної почеркознавчої експертизи за її ж клопотанням .

В ході судового розгляду справи ( провадження ) суд відповідно до п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі « Надточій проти України « та п.23 ЄСПЛ « Гурепко проти України № 2 сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах , які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище , порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грощей або інших речей , визначених родовими ознаками .

За таких умов суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення суми боргу та судових витрати.

Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК україни договір є обов.язкоим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов.язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , до звичаїв ділового обороту.

Задовольняючи вимоги по первісному позову та відмовляючи в задоволенні вимог по зустрічному позову , суд встановив справжню правову природу укладеного договору позики , оцінив його у сувокупності з іншими дослідженими доказами , які ужгоджуюються між собою, поясненнями сторін і на основі встановленого , визнаючи надані докази належними та допустимими ухвалює рішення про задоволення вимог в частині стягнення боргу повністю.

Судові витрати по первісному позову необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,77- 81,133,141,228,242-246, 258,259,263-265, 354ЦПК України , ст.ст .625, 1046 - 1049 ЦК України

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу по договору позики в розмірі 137940,00 грн.

В задоволенні вимог ОСОБА_3 по зустрічному позову до ОСОБА_1 про визнання договору грошової позики недійсним відмовити повністю , як заявлених безпідставно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1379,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпос5ередньо в Одеський апеляційний суд в 30-ти денний строк з дня його проголошення , або в такий же термін з дня отримання повного тексту рішення в разі проголошення вступної та резолютивної частини або коли сторони були відсутні при проголошення рішення.

Суддя А. І. Панчук

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2019 року.