Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 641/9419/16-ц

провадження № 61-5504ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Комінтернівський районний відділ Головного управління Департаменту міграційної служби України в Харківській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування в житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні власністю, визнавши ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

12 березня 2019 року ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В порушення наведених норм закону, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою після спливу тридцяти днів з дня прийняття оскаржуваної постанови апеляційного суду, однак заявник не порушувала питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Крім того, у касаційній скарзі зазначено, що заявник не була присутня у судовому засіданні та отримала копію постанови апеляційного суду 11 лютого 2019 року, проте не вказано які були перешкоди реалізувати своє право на отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду в межах строку на касаційне оскарження.

З огляду на викладене ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску такого строку та наданням відповідних доказів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Пунктами 1, 3 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Усупереч вимогам наведеної норми закону касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду України, в той час, як згідно Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ЦПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

З огляду на викладене ОСОБА_1 необхідно зазначити правильне найменування суду до якого подається скарга та повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Крім того, пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року, проте за результатами перегляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року, Апеляційним судом Харківської області прийнято постанову.

З огляду на викладене заявнику слід уточнити свої вимоги у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування в житловому будинку.

За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред`явлення позову).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальну заробітну плату станом на 01 січня 2016 року визначено в розмірі 1 378,00 грн.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом про вселення.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року визначено у розмірі 1 600,00грн.

За позовними вимогами немайнового характеру (про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування в житловому будинку) за подачу касаційної скарги заявнику необхідно сплатити 1 102,40 грн (1378,00 грн Х 0,4 Х 200 %).

Крім того, за позовними вимогами немайнового характеру (про вселення) за подачу касаційної скарги заявнику необхідно сплатити 1 280,00 грн (1600,00 грн Х 0,4 Х 200 %).

З огляду на викладені норми закону, за подачу касаційної скарги заявнику необхідно загалом сплатити судовий збір у розмірі 2 382,40 грн(1 102,40 грн + 1 280,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Комінтернівський районний відділ Головного управління Департаменту міграційної служби України в Харківській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування в житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько