Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/24936/15-ц

провадження № 61-25592св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_2,

третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс»

(далі - ПрАТ СК «Інтер-Поліс»), третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 14 липня 2014 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Toyota», реєстраційний номер

НОМЕР_2, у м. Києві по вул. Анрі Барбюса, 22, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу контролювати рух автомобіля, внаслідок чого автомобіль викинуло на тротуар, де він здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1, чим порушив пункти 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) належний йому на праві власності автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження: деформація обох лівих дверей, переднього лівого крила, лівого порогу, потертості заднього лівого крила, переднього лівого диску, зірвано передній бампер.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24 грудня 2013 року, 15 липня 2014 року він подав страховику відповідну заяву-повідомлення про страховий випадок разом з копіями необхідних документів.

Відповідно до висновку Української автомобільної корпорації «УкрАвто»

від 22 серпня 2014 року розмір матеріальної шкоди становить 22 793 грн

23 коп. За експертні послуги ним сплачено 1 044 грн.

Посилався на те, що 16 квітня 2015 року подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування, однак на момент подання позовної заяви ним не здійснено виплату страхового відшкодування та не надано відмови у його виплаті.

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва

від 14 вересня 2016 року залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та ОСОБА_2 на свою користь 27 734 грн 83 коп., з яких 22 793 грн

23 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 1 044 грн витрати на експертні послуги та 3 897 грн 60 коп. витрати за надання правової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року у складі судді Рибака М. А., з урахуванням ухвали цього ж суду від 07 лютого 2017 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 21 793,23 грн, 1 044 грн витрат на оплату послуг експерта та 3 897,60 грн витрат за надання правової допомоги. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва

від 07 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, на час скоєння ДТП майнові інтереси ОСОБА_2, пов'язані з володінням, розпорядженням та користування автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_2, були застраховані ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування не виконало. Вирок суду, який би встановлював вину ОСОБА_2 у вчиненні саме умисного злочину, що призвів до страхового випадку відсутній, тоді як вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП була встановлена постановою суду, а тому причинно-наслідковий зв'язок між вчиненням злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України та скоєнням ДТП на час розгляду справи не встановлений. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було зобов'язане сплатити позивачу суму страхового відшкодування. З ОСОБА_2 підлягають стягненню дві суми франшизи у загальному розмірі 1 000 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ СК «Інтер-Поліс» задоволено. Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 27 734 грн 83 коп. та повернення судового збору у розмірі 277 грн 34 коп., а всього 28 012 грн 17 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у вироку викладені обставини вчинення ОСОБА_2 умисного злочину, що до ДТП, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача і який є страховим випадком, призвело вчинення ОСОБА_2 умисного

злочину - вчинення опору працівникові правоохоронного органу, і саме дії, направленні на припинення злочинних дій ОСОБА_2, призвели до ДТП. ОСОБА_2 є особою, винні дії якої призвели до ДТП, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача, тому саме він повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду. У підтвердження розміру матеріального збитку позивачем наданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 22 серпня 2014 року, згідно якого вартість матеріального збитку, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 22 793 грн 23 коп. Вказаний висновок є належним доказом, складеним спеціалістом, якому видано свідоцтво на здійснення такого виду діяльності. Крім того, вказаний висновок не був спростований відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у червні 2017 року,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_3

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

18 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та ОСОБА_2, третя особа - МТСБУ, про стягнення страхового відшкодування призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що опір працівнику правоохоронного органу не призвів до пошкодження транспортного засобу позивача. Пошкодження транспортного засобу виникло внаслідок необережних дій ОСОБА_2 Вчиняючи кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 342 КК України, ОСОБА_2 не мав наміру пошкодити автомобіль позивача, тобто в діях винного щодо пошкодження транспортного засобу немає умислу. ОСОБА_2 було вчинено два правопорушення. Пошкодження транспортного засобу позивача було наслідком лише одного з них, а саме правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України. В той же час кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 342 КК України, не могло призвести до пошкодження транспортного засобу позивача, оскільки по своїй суті не було направлене проти матеріального об'єкту, яким є автомобіль позивача.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 14 липня 2014 року на вул. А. Барбюса, 22 у

м. Києві сталася ДТП, у результаті якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня

2014 року провадження стосовно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а. с. 72, т. 1).

Згідно із полісом від 24 грудня 2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 000 грн та франшизою у 1 000 грн

(а. с. 211, т. 1).

15 липня 2014 року ОСОБА_1 подав до ПАТ СК «Інтер-Поліс»

заяву-повідомлення про страховий випадок та виплату страхового відшкодування (а. с. 24, т. 1).

Листом від 19 листопада 2014 року СК «Інтер-Поліс» повідомило

ОСОБА_1, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після встановлення судами всіх обставин ДТП.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 22 серпня 2014 року Українською автомобільною корпорацією «УкрАвто», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1, у результаті його пошкодження у ДТП становить 22 793,23 грн (а. с. 9-20).

Згідно із рахунком-фактурою від 19 серпня 2014 року та квитанцією

від 19 серпня 2014 року, ОСОБА_1 сплачено вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 044 грн (а. с. 21, 22, т. 1).

Згідно із вироком Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня

2015 року ОСОБА_2 засуджений за опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов'язків, а саме під час виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони громадського порядку, передбаченого частиною першою статті 28, частини другою статті 342 КК України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

За змістом статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 37.1.2 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що час скоєння ДТП майнові інтереси ОСОБА_2, пов'язані з володінням, розпорядженням та користування автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_2, були застраховані ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ СК

«Інтер-Поліс» свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування не виконало. Вирок суду, який би встановлював вину ОСОБА_2 у вчиненні саме умисного злочину, що призвів до страхового випадку відсутній, тоді як вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП була встановлена постановою суду, а тому причинно-наслідковий зв'язок між вчиненням злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України та скоєнням ДТП на час розгляду справи не встановлений. З огляду на зазначене, суд дійшов правильного висновку, що у зв'язку з настанням страхового випадку ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було зобов'язане сплатити позивачу суму страхового відшкодування. З ОСОБА_2 підлягає стягненню дві суми франшизи у загальному розмірі 1 000 грн.

Апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов помилкового висновку про те, що до ДТП, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача і який є страховим випадком, призвело вчинення ОСОБА_2 умисного злочину, а саме вчинення опору працівникові правоохоронного органу.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану

представником - ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року скасувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 07 лютого 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф. Хопта