Справа № 541/358/19
Номер провадження 2/541/464/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі -Калініченко Л.О.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, вони з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Спільно з чоловіком вони не проживають з лютого 2019 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач з часу її переїзду з м. Полтава у м. Миргород, двічі надавав їй кошти на утримання дитини: один раз в сумі 3000 грн., а іншого разу в сумі 2000 грн. Зважаючи на це просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 травня 2019 року. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судові повідомлення про час розгляду справи не отримав. Повідомлявся про час та місце розгляду справи телефонограмою. Знаючи про наявність в Миргородському міськрайонному суді справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, відзиву на позов не направив.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю -позивачкою по справі (а.с. 10-12).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог, та зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача з проводу сплати аліментів у сумі зазначені позивачкою, вважає за можливе позов задовольнити.

Також суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України приходить до переконання про можливість стягнення з відповідача аліментів з 01 травня 2019 року, як про те і просить позивачка, а не з часу її звернення з відповідним позовом до суду.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.13, 77, 78, 81,265, 268, 280, 282, ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182, 184 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн. (трьох тисяч гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2019 року і до повноліття дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ) судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко