Провадження № 2/761/287/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2017 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом згідно якого просив стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування за договором (Полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5252608 у умі 42 179,82 грн. та витрати на експертні послуги СОД ФОП ОСОБА_3 в розмірі 1 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2016 р. о 20 год. 30 хв. по проспекту Науки на регульованому перехресті з вулицею Блакитною в м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Субару Форестер» д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3 власником якого є позивач. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2016 р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5252608, про що свідчить витяг з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП. Згідно з Полісом АЕ/5252608 розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну становить 100 000,00 грн. Відповідно до Звіту № 4990 від 08.06.2016 р. про визначення вартості матеріального збитку становить 129 840,85 грн. У результаті розгляду наданих позивачем документів, ПрАТ «Київський страховий дім» без узгодження ним розміру страхового відшкодування з ОСОБА_1 перерахував страхове відшкодування у розмірі 57 820,18 грн. Враховуючи ліміт відповідальності Страховика в межах страхової суми та оціненої шкоди, позивач вважає що на його користь має бути сплачена сума, що становить 42 179,82 грн. Крім того, позивачем було понесені додаткові витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

16.02.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» надіслано на адресу суду заперечення на позов, в яких зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, не ґрунтуються на спеціальних нормах матеріального права, які регулюють дані правовідносини. Зазначає, що 17.05.2016 р. та 18.05.2016 р. за участі позивача було здійснено огляд ТЗ та відповідно до звіту № 59848 від 19.05.2016 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ складає 57 820,18 грн., які було виплачено ОСОБА_1, що підтверджується платіжним дорученням № 1369 від 29.07.2016 р.

10 березня 2017 року ухвалою суду клопотання сторони позивача про призначення автотоварознавчої експертизи було задоволено.

З урахуванням змін які були внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції, ухвалою суду від 17 січня 2018 року вирішено питання про доцільність подальшого розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У встановлений судом термін від представника позивача надійшов відзив, який дублює викладене у запереченнях на позов, що були подані раніше.

26 лютого 2018 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи було задоволено.

31 серпня 2018 року надійшло повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи у зв'язку із ненаданням експерту об'єкту дослідження.

Ухвалою суду від 10.10.2018 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач, представник не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник ПрАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поважність причин неявки не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від представника відповідача в адресу суду не надходило.

Дослідивши надані в порядку чинного процесуального законодавства докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 11.05.2016 р. о 20 год. 30 хв. по проспекту Науки на регульованому перехресті з вулицею Блакитною в м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Субару Форестер» д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3.

Як свідчать матеріали справи транспортний засіб Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу долучена до справи).

Винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв'язку із порушенням Правил дорожнього руху України визнано ОСОБА_4, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2016 року, яка набрала законної сили.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У зв'язку із тим, що на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Субару Форестер» д/н НОМЕР_4, що не заперечувалось представником відповідача, була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/5252608).

Положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначає позивач, на момент подання заяви про виплату страхового відшкодування Страховик не надав позивачу незалежної оцінки вартості матеріального збитку та з метою встановлення вартості матеріального збитку автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3 в результаті ДТП, що відбулось 11.05.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до СОД ФОП ОСОБА_3 уклавши з ним договір № 4990 від 02.06.2016 р.

Відповідно до даного Звіту № 4990 вартість матеріального збитку автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3 становить 129 840,85 грн.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування».

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з умовами полісу № АЕ/5252608 розмір суми страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 0.

29.07.2016 р. ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 57 820,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1369 від 29.07.2016 р., що не заперечувалось стороною позивача.

Сума, яка була виплачена позивачу Страховик обґрунтовував тим, що відповідно до Звіту № 59848 від 19.05.2016 р. виготовленого на замовленння відповідача вартість матеріального збитку становила без ПДР 57 820,18 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вказує позивач, ПрАТ «Київський страховий дім» без погодження розміру страхового відшкодування при виплаті ОСОБА_1 суми в розмірі 57 820,18 грн. без ПДВ., що є порушенням п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, на виконання ухвали суду від 10.03.2017 р. було проведено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами якої зроблено висновок № 1-13/06 від 13.06.2017 р. Українським центром судових експертиз згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3 внаслідок ДТП, що сталася 11.05.2016 р. складає: 138 598,35 грн.

Як вбачається із висновку 1-13/06 від 13.06.2017 р. судового експерта Українського центру судових експертиз, дослідження було проведено на підставі матеріалів цивільної справи № 761/38121/16-ц та наданих на СД-диску кольорових фото пошкоджень автомобіля.

У матеріалах справи наявні заперечення сторони відповідача щодо суперечливості дослідженням, що наведені в вищезазначеному висновку, зокрема сума матеріального збитку вказана без врахування зносу транспортного засобу на дату заподіяння шкоди та взято вартість іншого автомобіля, що є різними за вартістю.

Так, відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Шкода, заподіяна пошкодженням транспортного засобу, визначається відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державної майна України від 24.11.2003 року №142/512092.

Як передбачено п.8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу, за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, за положеннями ст. 29 Закону.

Представником відповідача не оспорювались суми зазначені суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 у звіту № 4990 від 08.06.2016 р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Мазда СХ-7» д/н НОМЕР_3.

Так, фахівцем зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ - 196 675,84, ринкова вартість КТЗ - 477 749,84 грн., коефіцієнт зносу - 0,3658, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 129 840,85 грн.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищенаведене, враховуючи вищезазначені норми закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди з урахуванням ліміту страхування у розмірі 42 179,82 грн.

Крім того, позивач поніс додаткові витрати по встановленню вартості матеріального збитку автомобіля в розмірі 1000,00 грн., що також підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім».

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, якими встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,76-81,141, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 979, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (, 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) страхове відшкодування у розмірі 42 179 грн. 82 коп., витрати по визначенню матеріального збитку в розмірі 1 000,00 грн. та судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: