Справа № 186/433/19
Провадження номер № 2-о/0186/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

22 березня 2019 року заявник надала уточнену заяву.

Звернувшись до суду із заявою, ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт того, що її син - ОСОБА_3, який помер 04 вересня 2018 року в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 2013 року її син - ОСОБА_3 проживав у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Вони проживали разом із заявником та її чоловіком в квартирі АДРЕСА_1. Під час спільного життя, у сина та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_4. Оскільки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебували в офіційному шлюбі та не зверталися до органів РАЦСу зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини, відомості про батька в актовий запис про народження дитини було внесено зі слів матері, тому батьком дитини зазначено ОСОБА_5. Таким чином, в свідоцтві про народження дитини вказані ім'я та по батькові її сина, а прізвище ОСОБА_5. Спільне життя у молодої пари не склалося і з 2015 року мати дитини - ОСОБА_2 покинула дитину на батька - ОСОБА_3 та виїхала у невідомому напрямку.

Дитина формально залишилася без батьківського піклування, хоча з 2013 по 2015 рік її біологічні батьки проживали однією сім'єю.

Фактично з того часу, дитина перебувала на утриманні заявника та її сина - батька дитини, її розвитком, піклуванням займалися саме вони. Батько дитини весь час турбувався про неї, доглядав її, забезпечував всім необхідним.

У вересні 2018 року, дізнавшись про те, що ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, була притягнута до відповідальності, розуміючи, що відновлення спільного життя неможливе, виникла необхідність у встановленні батьківства ОСОБА_3 щодо його малолітньої доньки. Тому, 22 серпня 2018 року її син звернувся до медичної клініки для проведення генетичної експертизи.

04 вересня 2018 року її син помер, а 10 вересня 2018 року ними був отриманий експертний висновок про біологічне батьківство ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4, ймовірність батьківства - 99,9999%.

З моменту народження та по теперішній час дитина проживає із заявником, для неї створені всі необхідні умови. Встановлення факту батьківства необхідно для призначення її опікуном дитини.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить заяву задовільнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просить в інтересах малолітньої дитини заяву задовільнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли, відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася 17 вересня 2014 року у місті Першотравенську, Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 509185 від 23 вересня 2014 року, її батьками записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2, запис про батька дитини здійснений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Актом №259 від 19 березня 2019 року ПП "Комунальщик-3" підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з грудня 2014 року по теперішній час проживає з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, які її утримують та виховують.

Копією свідоцтва про народження V-КИ №416113 від 30 березня 1988 року підтверджується, що заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

04 вересня 2018 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 822047 від 07 вересня 2018 року.

Згідно експертного висновку про біологічне батьківство №MG18-53143/С1F1 від 06 вересня 2018 року (дата відібрання зразка 22 серпня 2018 року), біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 не виключається, вірогідність батьківства 99,9999%.

Соціально-психологічною характеристикою сім'ї вихованки КДНЗ "Берізка" ОСОБА_4 та актом обстеження умов проживання підтверджується, що дитина виховується в неповній сім'ї, батько дитини загинув. Дівчинка виховується бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_6 Дитина забезпечена всім необхідним, мати дитини - ОСОБА_2 ніколи не відвідувала КДНЗ, вихованням дитини не займається, не відвідує збори, життям дитини не цікавиться.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне її для призначення опікуном малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 04 вересня 2018 року в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства - задовільнити.

Встановити факт батьківства, а саме: те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, який помер 04 вересня 2018 року в місті Першотравенську Дніпропетровської області, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: С.А.Янжула.