ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2526/19 Справа № 188/242/18 Суддя у 1-й інстанції - Ніколаєва І. К. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку № 11, розташованого по вул. Вишнева (Радянська) в с.Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 вересня 2015 року на свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Вказаний житловий будинок належав його матері - ОСОБА_5, яка за життя прописала у будинку відповідача та її неповнолітніх дітей.

Відповідачі у вказаному будинку не проживали жодного дня, ніяких особистих речей у будинку ніколи не було, що підтверджується Актом проведеної перевірки факту проживання від 14 лютого 2018 року.

Місто проживання та перебування відповідачів на теперішній час йому не відомо.

Ніяких домовленостей між ним та відповідачами щодо проживання у будинку не існує.

Через те, що у будинку прописані відповідачі, він позбавлений права розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, добровільно відповідач не виписується, в звязку з чим позивач просив суд визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування будинком № 11 по вул. Вишнева, в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком № 11, розташованим по вул. Вишнева (Радянська) в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком № 11, розташованим по вул. Вишнева (Радянська) в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 скасувати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з грубим порушенням закону та в першу чергу інтересів її дітей.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок № 11 по вул. Вишнева, в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 вересня 2015 року № 44201936 (а.с.8).

Відповідач по справі, згідно запису погосподарської книги № 18 ст.81 зареєстрована у вказаному будинку з 07 червня 2007 року, разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою сільського голови від 08 лютого 2018 року (а.с.9).

В судовому засіданні першої інстанції було встановлено, що відповідач та її діти ніколи не проживали у житловому будинку № 11 по вул. Вишнева, в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, їх особистих речей у будинку не має, що підтверджується показаннями представника позивача, показаннями представника третьої особи та Актом проведення перевірки факту проживання від 14 лютого 2018 року (а.с.10).

За утримання будинку та комунальні платежі здійснює позивач, що підтверджується наданими ним квитанціями (а.с.11-12).

Згідно запитів суду першої інстанції до адресно - довідкового підрозділу управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ТУ ДМА України у Дніпропетровській області для уточнення місця реєстрації відповідача та її дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 20 березня 2018 року судом отримані довідки від вказаної установи з відмітками, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 по вул. Радянська.

Діти відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованими не значаться, що підтверджується довідками вказаної установи (а.с. 18,19,27).

Діти відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народились у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, реєстрація їх народження відбувалась також у м. Першотравенську міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_3 серії 1-КИ № 084068 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії 1-КИ № 531701 (а.с.44,45).

Надана довідка третьої особи підтверджує, що відомості про реєстрацію дітей відповідача зазначені тільки у погосподарській книзі, яка суду першої інстанції надана не була. Також у вказаній довідці третя особа не зазначає коли саме, з якого часу запис щодо реєстрації місця проживання дітей був внесений (а.с.9).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідач в будинку № 11 по вул. Вишнева, в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області не проживає з 2007 року, після її реєстрації у ньому, натомість проживає постійно разом з дітьми у АДРЕСА_1, що підтверджується наданими суду заявами та дорученням на представництво її інтересів в суді (а.с.43,59), актом проведення перевірки факту проживання від 14 лютого 2018 року (а.с.10), що позбавляє позивача права розпорядитися житловим будинком на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог з підстав, заявлених позивачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконне позбавлення малолітніх дітей права на житло не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,такими, що втратили право користування будинком № 11 по вул. Вишнева, в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Доводів щодо незаконності судового рішення в частині задоволення позовних вимог до неї апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції встановлено, що апелянт в спірному будинку ніколи не проживала, її особистих речей в будинку немає, не здійснювала оплату комунальних послуг, що є підставою для визнання її такою, що втратила право на користування спірним житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині колегією суддів не встановлено, тому рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені відповідачем в звязку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

ОСОБА_8