ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3006/16 Номер провадження 22вк/814/2/19 Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., при секретарі: Ткаченко Т.І., -

розглянувши в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором безвідсоткової позики від 01.04.2015 в розмірі 20 000 грн. 00 коп. та третейський збір в сумі 500 грн. 00 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 березня 2019 року справу за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.

03 квітня 2019 року справа за заявою ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду надійшла до Полтавського апеляційного суду.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, жодних заяв не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір безвідсоткової позики, відповідно до якого Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (позику), а останній зобов'язується повернути Позику Позикодавцеві в обумовлений Договором строк. Згідно п.2 Договору, розмір позики за цим договором складає 20000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 4 Договору безвідсоткової позики, позика видається в обмін на розписку Позичальника.

На підтвердження укладення Договору Безвідсоткової позики та отримання ОСОБА_3 позики в розмірі 20000 грн. 00 коп. відповідачем була складена розписка про те, що вона згідно умов Договору безвідсоткової позики отримала від ОСОБА_2 20000 грн. 00 коп.

Згідно п.5 Договору безвідсоткової позики, строк надання позики складає дванадцять місяців з моменту підписання договору та надання позики. Тобто, кінцевий термін повернення позики є 01.04.2016 р.

Однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором в обумовлений сторонами строк не виконала, суму позики в розмірі 20000 грн. 00 коп. не повернула. В зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» з позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому прохав стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики від 01.04.2015 року в сумі 20000 грн. та 500 грн. третейського збору.

Так, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року в складі третейського судді Сліпченка Ю.А. ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року в складі третейського судді Сліпченка Ю.А. в справі № 60/66 - відмовлено.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для відмови у видачі виконавчого листа наведені у ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Судом не встановлено підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66, визначених ст. 486 ЦПК України чи Законом України «Про третейські суди».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на день розгляду заяви рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 рокуне скасовано. Строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущено. Рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, який не передбачений законом. Судом також не встановлено невідповідності складу третейського суду вимогам закону.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що судові витрати за подання до суду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду можуть розподілятися між сторонами третейського розгляду.

Отже, на розподіл судових витрат за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду поширюються положення ст. 141 ЦПК України, якою визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 485, 486, 487 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66 -задовольнити.

Видати виконавчий документ на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 15 липня 2016 року у справі №60/66 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) суму боргу за договором Безвідсоткової позики від 01.04.2015 в розмірі 20000 грн. 00 коп. та 500 грн. третейського збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 275,60 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 квітня 2019 року

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин