Справа № 740/1372/19
Провадження № 2/740/749/19
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Полєтавкіної М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов*язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І.М. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» 9395,40 грн. у відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2019 року встановлено, що 06 жовтня 2017 року близько 05-30 год. ОСОБА_1 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz E-430», державний номерний знак НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вул.Шевченка м.Ніжина Чернігівської області в напрямку залізничного вокзалу поблизу будинку №73 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306, а саме: перевищив дозволену на рівні 60 км/год. швидкість в населеному пункті, виїхав за межі проїзної частини та тротуар-елемент дороги, призначений для руху пішоходів, де допустив зіткнення з опорою повітряної лінії електропередач, парканом та кутом будинку №75, у результаті чого пасажир ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, які згідно висновків експерта в обох випадках відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Даною ухвалою суду, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 на підставі ст.46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у справі закрито.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» в реанімаційному відділенні із 06.10.2017 по 30.10.2017, а потерпіла ОСОБА_3 - з 06.10.2017 по 24.10.2017.

Згідно довідки КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» на лікування потерпілих витрачено кошти у сумі 9395,40 грн., які не відшкодовані і підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В установлений судом п*ятнадцятиденний строк відповідач не подав заяву із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2019, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 на підставі ст.46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у справі закрито.

Вказаною ухвалою встановлено, що 06 жовтня 2017 року близько 05-30 год. ОСОБА_1 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz E-430», державний номерний знак НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на вул.Шевченка м.Ніжина Чернігівської області в напрямку залізничного вокзалу поблизу будинку №73, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306, а саме: перевищив дозволену на рівні 60 км/год. швидкість в населеному пункті, виїхав за межі проїзної частини та тротуар-елемент дороги, призначений для руху пішоходів, де допустив зіткнення з опорою повітряної лінії електропередач, парканом та кутом будинку №75, у результаті чого пасажир ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, які згідно висновків експерта в обох випадках відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров*я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров*я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров*я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрати за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

З довідок комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» № 10 та №11 вбачається, що загальна вартість витрат на лікування ОСОБА_2 , який знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені з 06.10.2017 по 30.10.2017, складає 5368,80 грн. та на стаціонарне лікування ОСОБА_3 в травматологічному відділені з 06.10.2017 по 24.10.2017 - 4026,60 грн.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст.1206 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 274, 279, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь місцевого бюджету в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» (адреса: 16600 м.Ніжин, вул.Московська, 21) на р/р НОМЕР_2 в ГУДКСУ в Чернігівській області, , МФО 853592, у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 9395 (дев*ять тисяч триста дев*яносто п*ять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. 00 грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.