Справа № 266/5874/18
Провадженя№ 2/266/177/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.04.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за не сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки за несплату аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що з 24.09.1994 року по 14.02.2014 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_1, шлюб розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 14.02.2014 року. Від шлюбу має неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 14.02.2014 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини з всіх видів його заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначене рішення фактично відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4 станом на 01.09.2018 року, за період з березня 2015 року по серпень 2018 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 60 624 грн. 88 коп. Станом на 01.10.2018 року за період з 01.03.2015 року по 01.10.2018 року заборгованість відповідача по аліментам складає 62 545 грн. 03 коп. Розмір неустойки нею розрахований та визначений, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, формули розрахунку пені, що наведена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018р. по справі № 572/1762/15-ц, за період з 01.04.2015 року по 02.12.2018 року і становить 404073,00грн. Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 62 545 грн. 03 коп. та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 404073,00грн. за період з 01.03.2015р. по 01.10.2018р.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки за не сплату аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.10.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за несплату аліментів. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження призначивши судове засідання на 16 листопада 2018 року о 09-00 годині.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія І-НО №062848, виданого повторно Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 24.03.2006 р., ОСОБА_3 народився 26.01.2004 р., про що зроблено відповідний актовий запис №274. Батьки: ОСОБА_2 батько, ОСОБА_1 мати (а.с.8).

Згідно рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 14.02.2014 р. шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований Володарським відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського РУЮ Донецької області 24.09.1994 р., актовий запис №75 розірвано (а.с.11).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 08.05.2018 р. №15-122-0569, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 14.02.2014 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини з всіх видів його заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного Приморським відділом державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області станом на 01.10.2018 р., заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за виконавчим листом Приморського районного суду м.Маріуполя №266/514/14-ц від 20.02.2014 р. за період з 01.03.2015 року по 01.10.2018 року становить 76749,13 грн., а саме нараховано 76749,13 грн., сплачено - 0,00 грн. (а.с. 30).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка вказує у своїх позовних вимогах, що відповідач ОСОБА_1 не виконує у повному обсязі свої зобовязання щодо сплати аліментів, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, і що підтверджено довідкою-розрахунком заборгованості з Приморського ВДВС, таким чином за період з 01 березня 2015 року по 01.10.2018 року вказана заборгованість склала 76749,13 копійки (а.с.30).

Враховуючи наявний борг, позивачка за основним позовом просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Матеріали цивільної справи містять довідку-розрахунок про розмір заборгованості у сумі 83963,63 грн. - дана довідка була складена державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано (а.с. 31).

Згідно із частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

З урахуванням вимог діючого законодавства, суд вважає, що підстав для стягнення заборгованості по аліментах немає, оскільки всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням вирішуються державним виконавцем при виконанні судового рішення У разі нездійснення державним виконавцем дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", діючим законодавством передбачено порядок оскарження такої бездіяльності.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 за пені за несплату аліментів, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст.264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів, нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4ст.263 ЦПК України.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.10.2018 року, виконаним головним державним виконавцем Приморського ВДВС ОСОБА_4 (а.с. 30).

Визначаючи кількість прострочених днів зі сплати аліментів, суд виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по 01.10.2018 року.

Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом'якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.

Таким чином розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином:

березень 2015 р. 31 день 1020,43*1%*1248=12734,97 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

квітень 2015 р. 30 днів 1020,43*1%*1217=12418,63 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

травень 2015 р. 31 день 1020,43*1%*1187=12112,50 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

червень 2015 р. 30 днів 1020,43*1%*1156=11796,17 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

липень 2015 р. 31 день 1020,43 *1%*1126=11490,04 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

серпень 2015 р. 31 день 1020,43*1%*1095=11173,71 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

вересень 2015 р. 30 днів 1020,43*1%*1064=10857,38 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

жовтень 2015 р. 31 день 1020,43*1%*1034=10551,25 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

листопад 2015 р. 30 днів 1020,43*1%*1003=10234,91, в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

грудень 2015 р. 31 день 1020,43*1%*973=9928,78 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1020,43 грн.,

січень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*942=10503,30 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

лютий 2016 р. 29 днів 1115,00*1%*911=10157,65 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

березень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*882=9834,30 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

квітень 2016 р. 30 днів 1115,00*1%*851=9488,65 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

травень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*821=9154,15 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

червень 2016 р. 30 днів1115,00*1%*790=8808,50 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

липень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*760=8474,00 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

серпень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*729=8128,35 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

вересень 2016 р. 30 днів 1115,00*1%*698=7782,70 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

жовтень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*668=7448,20 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

листопад 2016 р. 30 днів 1115,00*1%*637=7102,55 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

грудень 2016 р. 31 день 1115,00*1%*607=6768,05 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1115,00 грн.,

січень 2017 р. 31 день 1466,91*1%*576=8449,40 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1466,91 грн.,

лютий 2017 р. 28 днів 1466,91*1%*545=7994,66 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1466,91 грн.,

березень 2017р. 31 день 1466,91*1%*517=7583,92 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1466,91 грн.,

квітень 2017 р. 30 днів 1920,00*1%*486=9331,20 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

травень 2017 р. 31 день 1920,00*1%*456=8755,20 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

червень 2017 р. 30 днів 1920,00*1%*425=8160,00 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

липень 2017 р. 31 день 1920,00*1%*395=7584,00 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

вересень 2017 р. 30 днів 1920,00*1%*364=6988,80 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

жовтень 2017 р. 31 день 1920,00*1%*334=6412,80 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00 грн.,

листопад 2017 р. 30 днів 1920,00*1%*303=5817,60 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

грудень 2017 р. 31 день 1920,00*1%*273=5241,60 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1920,00грн.,

січень 2018 р. 31 день 2626,25*1%*242=6355,53 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2626,25грн.,

лютий 2018 р. 28 днів 3607,25*1%*211=7611,30 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 3607,25 грн.,

квітень 2018 р. 30 днів 3607,25*1%*183=6601,27 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 3607,25 грн.,

травень 2018 р. 31 день 3607,25*1%*153=5519,09 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 3607,25 грн.,

червень 2018 р. 30 днів 3607,25*1%*122=4400,85 грн., в силу ч.1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 3607,25 грн.,

липень 2018 р. 31 день 3607,25*1%*92=3318,67 грн.,

серпень 2018 р. 31 день 3607,25*1%*61=2200,42 грн.,

вересень 2018 р. 30 днів 3607,25*1%*30=1082,18 грн.,

Таким чином, загальна сума пені за прострочення ОСОБА_1 сплати аліментів за виконавчим листом №266/514/14-ц від 14.02.2014 р. за період з 01.03.2015 року по 01.10.2018 року становить 67001,55 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 знав про наявність рішення суду від 14.02.2014 року про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини з всіх видів його заробітку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Письмових доказів на підтвердження сплати аліментів за період з 01.03.2015 року по 01.10.2018 року суду не надав.

Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів - саме з березня 2015 року ОСОБА_1 не виконує рішення суду.

Згідно з розрахунком позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2015 року по 02.12.2018 року становить 404073 грн. 00 коп. Даний розмір неустойки (пені) перевищує 100 відсотків заборгованості (76749,13грн.), тому відповідно до положень ст. 196 СК України, здійснений з порушенням вимог закону і не може бути покладений в основу рішення, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня у розмірі встановленому судом, тобто 67001,55 грн.

Отже, виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивачки стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають частковому задоволенню за період з 01.03.2015 року по 01.10.2018 року у сумі 67001,55 грн.

За вимогу майнового характеру позивачка при поданні позову, як фізична особа повинна була сплатити судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» .

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена за законом від сплати судових витрат, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.19,81,141,258-260,263-265 ЦПК України, ст.180,182,185,187,194-196 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за не сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 67001 (шістдесят сім тисяч одна) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.04.2019 року.

Суддя: Курбанова Н.М.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1