Житомирський апеляційний суд
Справа №681/1170/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №681/1170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 17 січня 2019 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 21 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, у якій, посилаючись на погіршення свого матеріального становища, передачу ОСОБА_2 транспортного засобу, який був їх спільною сумісною власністю, просив зменшити розмір стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зміни способу їх присудження з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 800 грн щомісячно.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій, посилаючись на скрутне майнове становище, просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 27-31).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, ухвалити в цій частині нове про задоволення його позову.

На думку заявника, оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Також вважає, що суд при вирішенні спору діяв упереджено, не врахував факту втрати ним роботи, що є доказом зміни його майнового становища.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надіслала відзив, у якому просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши представника ОСОБА_1 ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 17.01.2017 з ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 17.07.2018 звільнений з роботи за прогули без поважних причин (а.с. 12).

Встановивши, що позивач не надав доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення його позову.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи ОСОБА_1 про те, що обставина втрати ним роботи вказує на зміну його матеріального стану є безпідставними, оскільки саме по собі звільнення з роботи не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Також, як правильно зазначив суд, таке звільнення відбулося внаслідок невиходу позивача на роботу без поважних причин. Окрім того, ОСОБА_1 є працездатним, матеріали справи не містять доказів наявності у нього тяжких хронічних захворювань, інвалідності або інших обставин, які перешкоджають його працевлаштуванню.

За змістом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на вказану норму, ухвалення суддею рішення про стягнення аліментів не може бути підставою для відводу у даній справі.

Крім того, доказів, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи позивачем та його представником не надано, а тому доводи апеляційної скарги щодо упередженості судді є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Рішення суду у частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Враховуючи, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не сплатив судовий збір за її подання, суд апеляційної інстанції стягує з останнього в дохід держави 1057,20 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1057,20грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 квітня 2019 року.