Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 632/1537/17

провадження № 61-41216св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач-1 - ОСОБА_6,

представник відповідача-1 - ОСОБА_7,

відповідач-2 - ОСОБА_8,

відповідач-3 - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ржавчик»,

представники відповідача - 3: Плахутіна Марина Анатоліївна, Волторніст Сергій Іванович,

відповідач-4 - Ржавчицька сільська рада Первомайського району Харківської області,

представник відповідача-4 - Панкратова Юлія Володимирівна,

відповідач-5 - Первомайська районна державна адміністрація Харківської області,

представники відповідача-5: Гарібян Ольга Ігорівна, Зубкова Анастасія Володимирівна,

третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С. від 21 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ржавчик» (далі - СТОВ «Ржавчик»), Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області, Первомайської районної державної адміністрація Харківської області, третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права на 1/3 частку земельної частки (паю).

Позовні вимоги мотивовано тим, що у 2016 року їй стало відомо, що її батьку ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належало право на земельну частку (пай) в межах території Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області. Він був включений до списку громадян-членів КСП «ім. Леніна», які мали право на земельний пай, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «ім. Леніна» відповідно до рішення Ржавчицької сільської ради народних депутатів. Проте ОСОБА_14 немає в списку претендентів на земельні паї, затвердженого протоколом загальних зборів членів КСП «ім. Леніна», та в уточненому списку осіб, які мали право отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я батька позивача не виготовлявся.

Позивачка вказувала, щопісля смерті батька спадщину прийняла його дружина ОСОБА_15, а після її смерті єдиними спадкоємцями першої черги за законом є вона та її дві сестри - ОСОБА_6 та ОСОБА_8, проте Первомайською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів.

Разом з тим, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року, залишеним у силі ухвалою апеляційної інстанції від 15 березня 2017 року, за ОСОБА_6 було визнано право на 1/3 частку від земельної частки (паю) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів, яка розташована в межах території Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області за рахунок земель резерву (запасу) в порядку спадкування за законом після померлої матері, яка у свою чергу таке право успадкувала після смерті свого чоловіка.

З огляду на вказане ОСОБА_4 просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право на 1/3 частку від земельної частки (паю) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в територіальних межах Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області, за рахунок земель резерву (запасу) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_15

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_14 був включений до списку громадян-членів КСП «ім. Леніна», які мали право на земельний пай, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «ім. Леніна» відповідно до рішення Ржавчицької сільської ради народних депутатів, був членом КСП ім. Леніна, мав право на 6,67 умовних кадастрових гектарів та це право успадковано позивачем по справі та ще двома її сестрами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2018 року апеляційні скарги Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області та СТОВ «Ржавчик» задоволено, рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог відзивів на касаційну скаргу

У серпні 2018 року Ржавчицька сільська рада Первомайського району Харківської області та СТОВ «Ржавчик» подали до суду відзиви на касаційну скаргу, у яких просили касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 632/1537/17 з Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що право на земельну частку (пай) батько позивача набув у 1995 році, коли його було внесено до вичерпного Списку громадян, співвласників 3574,0 га землі, залученого до Державного акту на право колективної власності на землю від 24 жовтня 1995 року, а в подальшому - мати позивача, яка на час смерті чоловіка була зареєстрована та проживала разом з ним. Проте суд апеляційної інстанції вказаного не врахував та не звернув увагу на те, що позивач своєчасно звернувся до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у травні 2014 року, а тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності і відмови у позові на цій підставі не має.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

Відзиви на касаційну скаргу мотивовано тим, що перебіг позовної давності для позивача розпочався ІНФОРМАЦІЯ_1, а з позовом ОСОБА_4 звернулася лише у жовтні 2017 року, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, представник Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області зазначає про відсутність доказів, що громадянин ОСОБА_14 дійсно був членом КСП і мав право на земельну частку (пай).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що згідно довідки Рживчицької сільської ради від 01 лютого 1962 року № 13018 ОСОБА_14 був членом колгоспу. Із довідки артелі ім. Леніна від 14 лютого 1962 року вбачається, що він працював у даному колгоспі пом комбайнера 1951 рік, 1955 рік, прицепщиком 1952 рік, 1956, 1957 роки, з 1958 по 1961 роки трактористом, а з лютого 1961 року не працював у зв'язку із хворобою.

Перетворення колгоспу імені Леніна в КСП імені Леніна відбулося в 1994 році відповідно до протоколу № 1 Загальних зборів колгоспників колгоспу імені Леніна від 04 лютого 1994 року. Перетворення КСП імені Леніна в СТОВ «Ржавчик» відбулося на підставі рішення Загальних зборів 2000 році.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР - 22-00-000285 від 24 жовтня1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна, землю передано у колективну власність не громадянам, а колективному сільськогосподарському підприємству. До даного Державного акту додається список громадян-членів КСП, які є претендентами, що мають право на земельну частку (пай). До цих списків був включений ОСОБА_14

ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а паювання земель відбувалось на підставі уточнених списків членів КСП імені Леніна від 05 січня 2000 року. Відповідно до витягу з рішення загальних зборів КСП імені Леніна Первомайського району Харківської області від 28 січня 2000 року до уточнених списків ОСОБА_14 не був включений.

Також судами установлено, що після померлого ОСОБА_14 спадщину прийняла його дружина та мати позивача ОСОБА_15

Постановою Первомайської державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах в КСП ім. Леніна, яка розташована на території Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право на спадкове майно.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_14 мав право на отримання земельного паю, оскільки був членом КСП «ім. Леніна» на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що до правового режиму спадкування та до правовідносин, що виникли між сторонами у справі слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року, враховуючи, що спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР від 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався у три роки.

При цьому зазначений строк мав застосовуватися незалежно від заяви сторони у справі.

Оскільки паювання земель відбулось на підставі уточнених списків членів КСП імені Леніна у січні 2000 року, ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а з цим позовом до суду позивач звернулася лише у 2017 році, то суд апеляційної інстанції правомірно застосував строк позовної давності як підставу для відмови у позові.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило