КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/2396/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3923/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Тандира О.В.,-

встановила:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року названий позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Київобленерго» 295 000 грн 00 коп. шкоди.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ПрАТ «Київобленерго» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ПрАТ «Київобленерго» має право зворотної вимоги до ОСОБА_1, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1, який перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Київобленерго». На виконання судових рішень ПрАТ «Київобленерго» було сплачено потерпілій особі 295 000 грн. При цьому, суд зазначив, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівник несе повну матеріальну відповідальність не тільки у випадках, коли щодо нього винесений обвинувальний вирок, але і тоді, коли наявність складу кримінального правопорушення в його діях установлено органами досудового розслідування.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що у період з 27 жовтня 1997 року по 08 січня 2013 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Київобленерго».

25 жовтня 2012 року близько 16 год. 30 хв. по вул. Шевченка у с. Фасова Макарівського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_1, керуючи службовим автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення Правил дорожнього руху України і здійснив наїзд на велосипедиста, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який рухався у попутному напрямку, а також здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався по зустрічній смузі.

За фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області 31 жовтня 2012 року порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_3 визнано потерпілою в кримінальному провадженні.

Згідно із висновком судової автотехнічної експертизи № 16898/15-52 від 17 листопада 2015 року, проведеної в ході розслідування у кримінальному провадженні, встановлено, що ОСОБА_2 був збитий автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який працює водієм Макарівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго».

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «Київобленерго» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 липня 2017 року скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Київобленерго» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 27 870 грн 00 коп., та моральну шкоду у розмірі 295 000 грн00 коп.

Постановою Верховного суду від 11 квітня 2018 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року в частині позову ОСОБА_3 до ПрАТ «Київобленерго» про відшкодування майнової шкоди скасовано, залишено в силі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року, яким у цій частині вимог у позові було відмовлено. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року в частині позову ОСОБА_3 до ПрАТ «Київобленерго» про відшкодування моральної шкоди залишено без змін.

На виконання рішення суду 19 квітня 2018 року ПрАТ «Київобленерго» виплатило ОСОБА_3 295 000 грн 00 коп. моральної шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № .

Обґрунтовуючи поданий позов, ПрАТ «Київобленерго» зазначило, що ОСОБА_1 завдано товариству матеріальної шкоди у розмірі 295 000 грн 00 коп., у зв'язку із спричиненням дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначає, що на підставі ст.ст. 1166, 1172, 1191 ЦК України, ст. 134 КЗпП України товариство набуло право зворотної вимоги до ОСОБА_1, як особи, яка завдала шкоду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

До позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями, які мають ознаки кримінально-караних діянь, додаються докази, які підтверджують вчинення працівником таких діянь у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року та Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, який перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Київобленерго», та керуючи автомобілем на відповідній правовій підставі допустив порушення Правил дорожнього руху, що призвело до загибелі ОСОБА_2

ПрАТ «Київобленерго» виплатило ОСОБА_3 295 000 грн 00 коп. моральної шкоди, що підтверджується платіжним дорученням №.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, урахував вищенаведені вимоги закону, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що на теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, судове рішення не прийнято, будь-яких доказів підтверджуючих вину відповідача у вчиненні кримінального правопорушення немає, колегія суддів не приймає, оскільки суд ухвалив судове рішення у відповідності до вимог закону, та на підставі належним чином оцінених доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року та постанова Верховного Суду від 11 квітня 2018 року не є доказами вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, колегія суддів не приймає, оскільки зазначеними судовими рішеннями встановлені фактичні обставини, які в силу закону, є обов'язковими для суду, який розглядає даний спір.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 листопада 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08 квітня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко