Справа № 204/9336/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 квітня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 204/9336/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2019 року справа передана на розгляд до Марганецького міського суду Дніпропетровської області за підсудністю.
18 лютого 2019 року справа надійшла в провадження Марганецького міського суду Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2017 року між АТ «СГ«Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом АК/3121740 у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля НОМЕР_1 була застрахована АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).
04 квітня 2017 року на Загальних зборах акціонерів АТ «СГ»Ю.БІ.АЙ» було прийнято рішення про перейменування Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» у Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП».
12.04.2017 року у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі №204/5827/17 від 11.10.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП.
Після встановлення усіх обставин події, потерпіла особа голова селянського фермерського господарства ОСОБА_2 з метою відшкодування понесених збитків, повязаних із пошкодженням автомобіля НОМЕР_3, на підставі Полісу та вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до АТ «СГ»Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Позивачем, на виконання вимог Закону та зобовязань за Полісом, було виплачено потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 36 044,18 грн.
Після виконання договірного зобов'язання за полісом №АК/3121740 АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі ст.38 Закону №1961-ІV набуло право регресної вимоги до ОСОБА_1О
Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою від 19 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, крім того, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.03.2017 року між АТ «СГ«Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом АК/3121740, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля НОМЕР_1 була застрахована АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( надалі Закон).
04 квітня 2017 року на Загальних зборах акціонерів АТ «СГ »Ю.БІ.АЙ» було прийнято рішення про перейменування Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» у Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджкється витягом із протоколу від 04.04.2017 року ( а.с. 33-35).
12 вересня 2017 року о 16 годині 20 хвилин у м. Дніпрі на вул. Тітова, біля будинку 16-к, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO WAGON», реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився попереду. Внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортні засоби, постраждалих не має.
Із постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі №204/5827/17 від 11 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адмінінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковангих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн. ( а.с. 11-12).
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На час розгляду справи в суді, дана постанова суду є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_1 в настанні дорожньо-транспортної пригоди 12 вересня 2017 року.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла та керувала транспортним засобом, постановою суду встановлено його вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «Ю.БІ.АЙ-КООП». Договір страхування посвідчено полісом №АК/3121740. Страховий платіж за страховим полісом становить 604 гривні (а.с. 10).
З метою відшкодування понесених збитків, повязаних із пошкодженням автомобіля НОМЕР_6 потерпіла сторона - голова селянського фермерського господарства ОСОБА_2 24.07.2018 року, на підставі Полісу та вимог Закону звернулась до АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9).
25.07.2018 року страховиком АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» , на виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зобовязань за Полісом було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 36 044,18 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №6047 від 25 липня 2018 року (а.с.6).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
При настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом (п. 3 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону).
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. ст. 3, 22.1, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Статтею 33 Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставо для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відтак, у разі настання ДТП, за участі забезпеченого ТЗ, страхувальник або водій такого ТЗ зобовязаний діяти у відповідності до положень ст. 33 Закону, в тому числі повідомити страховика, з яким укладено договір ОСЦПВВНТЗ, протягом трьох робочих днів і надати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.
Зазначений висновок узгоджується з правою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 14 лютого 2014 року по справі №6-1ЦС14, згідно з якою збережено, як обовязок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування, подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Всупереч зазначеним нормам законодавства, відповідачем по справі не було виконано обовязку своєчасного повідомлення про настання страхового випадку та не надано АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст. 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст. 38).
Зокрема, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених ст. 33 цього закону.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.76, ст.80 ЦПК України).
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також п.13.1 Правил дорожнього руху України.
За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
На підставі ст.141 ЦПК України враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.979, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-83, 141, 247,259, 263-265, 274-277,280-283,289, 354 ЦПК України, суд,
Позов ні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття
апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: О. С. Янжула