Ухвала

Іменем України

14 травня 2019 року

м. Київ

справа № 545/3033/18

провадження № 61-8276ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 квітня

2019 року у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавскої міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у задоволенні клопотання Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 18 лютого

2019 року про залишення позовної заяви без розгляду визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки до неї у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України не додано документ про сплату судового збору.

У касаційній скарзі, поданій 19 квітня 2019 року, Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2019 рокута направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано відсутністю коштів на сплату судового збору за показником: видатки по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2019 року та

від 21 березня 2019 року відмовлено Полтавському обласному центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості у задоволенні клопотань про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліку - сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 921 грн.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції встановив, що Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості не надав належних доказів, за наявності яких згідно

статті 8 Закону України «Про судовий збір», статті 136 ЦПК України може бути вирішено питання про звільнення від сплати судового збору.

У повторному клопотанні про звільнення від сплати судового збору

від 29 березня 2019 року заявник не навів жодної обгрунтованої підстави для звільнення від сплати судового збору. Посилання заявника на відсутність відповідних бюджетних призначень не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Таким чином, апеляційний суд встановив, що заявник вимоги ухвал Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2019 року та від 21 березня 2019 року не виконав, недолік апеляційної скарги не усунув, що стало підставою для повернення апеляційної скарги.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В касаційній скарзі заявником не вказано, в чому полягає порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 136, 185, 356, 357 ЦПК України або інших норм процесуального права, які суд апеляційної інстанції застосував у зв`язку із несплатою заявником судового збору за подання апеляційної скарги.

Заявник неналежним чином, з порушенням вимог Закону України

«Про судовий збір» та пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України оформив апеляційну скаргу, що стало підставою для її повернення.

В доступі до правосуддя апеляційний суд заявника не обмежував.

Слід зазначити, що згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, а саме статей 136, 185, 356, 357 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавскої міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта