Головуючий у І інстанції Ладиченко С.В.
Провадження №06.08/824/209/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
УХВАЛА

11 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_2, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_5, про виселення та усунення перешкод у користуванні майном, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», про встановлення факту неправомірного володіння майном та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_5, про виселення та усунення перешкод у користуванні майном, в якому просила виселити відповідача ОСОБА_4 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та усунути перешкоди у користуванні майном (квартирою), надаючи їй право користування майном, як спадкоємцю.

До початку розгляду справи по суті третьою особою ОСОБА_2 було подано позовну заяву до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського р-ну м. Києва, про встановлення факту неправомірного володіння майном та витребування цього майна з чужого незаконного володіння, яку було прийнято до спільного розгляду в одному провадженні з позовом ОСОБА_3

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 рокупозов ОСОБА_3 та позов ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто перешкоди, які здійснюються ОСОБА_4 спадкоємцю ОСОБА_3 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання їй права користування цією квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Визнано неправомірним володіння ОСОБА_4 квартирою за адресою: АДРЕСА_3, а саму ОСОБА_4 недобросовісним володільцем цього нерухомого майна.

Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 555 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 280 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто перешкоди, які здійснюються ОСОБА_4 спадкоємцю ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом надання їй права користування вищевказаною квартирою.

Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_5.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - відмовлено.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про роз'яснення постанови апеляційної інстанції від 27 грудня 2018 року, в якій посилалась на те, що з метою виконання вищевказаного судового рішення вона звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про виготовлення та видачу їй виконавчого листа. Однак, у видачі виконавчого листа заявнику було відмовлено з тих підстав, що постанова Київського апеляційного суду являє собою виконавчий документ, який підлягає примусовому виконанню і не вимагає видачі виконавчого листа для його примусового виконання.

При цьому, у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби заявнику повідомили, що постанова Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року не відповідає вимогам виконавчого документу, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила апеляційний суд роз'яснити постанову від 27 грудня 2018 року, зазначивши, чи є постанова самостійним виконавчим документом та чи підлягає вона примусовому виконанню і чи відповідає вимогам виконавчого документу. Крім того, заявник просила зазначити, у який спосіб має бути виконане вищевказане судове рішення в рамках виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, оглянувши матеріали справи в межах доводів заяви ОСОБА_2, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз»яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що фактично вона порушує питання про роз'яснення порядку виконання судового рішення, що жодним чином не відноситься до його змісту, в зв'язку із чим, а також зважаючи на те, що постанова Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року викладена чітко та ясно і не викликає труднощів у її розумінні, заява про роз'яснення рішення задоволенню не підлягає.

Разом із тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2, на користь якої Київським апеляційним судом ухвалено рішення, має законне право звернутися із заявою про отримання виконавчого листа до Голосіївського районного суду м. Києва, який розглядав справу як суд першої інстанції, який повинен видати виконавчий лист в силу вказівки закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 271 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: