Справа № 214/342/19
2/214/1210/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2019 року, Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/342/19 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) адвоката ОСОБА_2 (мкрн. АДРЕСА_2 Зарічний АДРЕСА_3 ) до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вул. Віталія Матусевича, буд.41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область), третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпро, Дніпропетровська область) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Черненко Є.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із вказаним позовом до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з майна, в якому просить суд зобов`язати відповідача зняти арешт, накладений постановою від 20.11.2014 року в межах виконавчого провадження №44449929 на квартиру АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в кінці листопада 2018 року під час консультації у нотаріуса позивач дізнався про те, що на його нерухоме майно накладено арешт, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт був накладений в межах виконавчого провадження №44449929. 19.08.2014 року до відповідача надійшов виконавчий лист №2/214/518, згідно якого з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягувалась сума заборгованості за кредитом 28 593,46 грн..21.08.2014 року державним виконавцем Зеркаль Лілією Анатолійовною виконавче провадження було відкрито. Про відкриття провадження ОСОБА_1 було не відомо, постанов на його адресу не надходило. 07.12.2018 року позивач повторно звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк та отримав довідку JPMN5MB3370OBIT з якої вбачається, що в травні 2018 року ОСОБА_1 добровільно сплатив спірні кошти за кредитним договором, які повинні були бути стягнені виконавчим листом від 04.08.2014 року №2/214/518 виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Однак незважаючи на те, що борг, у зв`язку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивачем погашено у повному обсязі, про що було повідомленовідповідача, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпоряджання своїм майном. Власником якого він є.

04 березня 2019 року до суду надійшов відзив Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на позовну заяву про звільнення майна з-під арешту, в якому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі, стягнути судовий збір з позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Черненко Є.І., надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про час і місце слухання справи повідомленні належним чином, своїм правом бути присутніми в судовому засіданні не скористались.

Представник третьої особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомленні належним чином.

21 січня 2019 року ухвалою Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до довідки JPMN5MB3370OBIT Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 03.12.2018 року, видана про те, що ОСОБА_1 станом на 03.12.20178 року не має заборгованості.(а.с.7)

Як встановлено судом, відповідно до витягу з виконавчого провадження № 44449929 постановою державним виконавця Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Зеркаль Л.А. 20.11.2014 року накладено арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження. (а.с.9)

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вищевказану квартиру право приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, ВВО №242503, 29.10.2004 року, посвідчене приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстровано в реєстрі за № 14562. (а.с.11)

Відповідно до квитанції №14 від 04.04.2019 року позивачем ОСОБА_1 сплачено на рахунок Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській, призначення платежу авансовий внесок на виконавче провадження №44449929 у сумі 2859,34 грн..

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно до положень, викладених в ч.ч.1,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19, убачається, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідност.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом, встановлено, що у зв`язку з тим, що Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт на все майно належне на праві приватної власності ОСОБА_1 , позбавляє права позивача реалізувати своє право власності, згідно з виконанням своїх зобов`язань перед третьою особою Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Таким чином, суд проходить до висновку, про необхідність зняття арешту з нерухомого майна належного позивачу ОСОБА_1 .

Питання про судовий збір суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України, та вважає, що оскільки позивачем не заявлялася вимога про стягнення судового збору з відповідача, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.317, 319, 391 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черненко Євгенії Ігорівни до Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 нерухомого майна, який був накладений відповідно до постанови Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника, виданої 20.11.2014 року в межах виконавчого провадження №44449929 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Н.В. Чернова