Провадження № 2/219/679/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2019

28 березня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що згідно виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 2-3921-09 від 13 липня 2009 року, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду № 219/476/2013-ц, 2/219/751/2013 від 12 червня 2013 року, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначає, що він офіційно не працює і не має постійного заробітку. Крім того, на теперішній час у позивача погіршився стан здоровя, про що свідчить виписка з медичної карти, в якій зазначено діагноз: продовжений ріст внутрішньомозкової пухлини (гліобластома) лобової та скроневої часток зліва. У звязку з чим, позивач має І «Б» групу інвалідності через онкологічне захворювання. На підставі викладеного, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-3921-09 від 13 липня 2009 року у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 219/476/2013-ц, 2/219/751/2013 від 12 червня 2013 року у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 28 березня 2019 року за № 9155 від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 28 березня 2019 року за № 9154 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів згодна.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 16 січня 2019 року за № 1212 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів згодна у повному обсязі.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно з виконавчим листом Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-3921-09, виданим 13 липня 2009 року на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2009 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23 квітня 2009 року стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття (а.с. 18).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57103289 від 30 серпня 2018 року, 12 червня 2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист № 219/476/2013-ц, 2/219/751/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

Вказані виконавчі листи перебувають на виконанні у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Проте, як видно з матеріалів справи, на теперішній час платник аліментів позивач ОСОБА_1 є непрацездатним.

Так, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 056609, 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено першу «Б» групу інвалідності по онкології. Інвалідність встановлена на строк до 01 листопада 2020 року. ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 12).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 183790 від 10 серпня 2018 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут нейрохірургії ім. акад. ОСОБА_6 НАМН України» у період з 30 липня 2018 року по 10 серпня 2018 року, де йому встановлено діагноз: продовжений ріст внутрішньомозкової пухлини (гліобластома) лобової та скроневої часток зліва (а.с. 15).

У період часу з 05 вересня 2018 року по 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут медичної радіології ОСОБА_7 АМН України» із діагнозом: гліобластома з явищами лучового патоморфозу, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 47586 від 02 жовтня 2018 року (а.с. 16).

Судом також досліджено висновки проведеної магнітно-резонансної томографії головного мозку ОСОБА_1 від 30 липня 2018 року і 31 серпня 2018 року (а.с. 13-14) та індивідуальну програму реабілітації інваліда № 2692 від 18 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 (а.с. 32).

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України). Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК, України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи суттєве погіршення стану здоровя позивача ОСОБА_1, який на даний час є непрацездатним та йому встановлено першу групу інвалідності; матеріальне становище позивача, який не працює через інвалідність та потребує постійного стороннього догляду, а також інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не заперечувалася можливість сплати аліментів на утримання дітей у частині від його доходу у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повноліття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, ці витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави по 384 грн. 20 коп. з кожного, тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а всього 768 грн. 40 коп. в рівних частках.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 179, 180, 181, 182, 186, 191 Сімейного кодексу України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-3921-09 від 13 липня 2009 року у розмірі ј частки з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 219/476/2013-ц, 2/219/751/2013 від 12 червня 2013 року у розмірі ј частки з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВК № 842335, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Медінцева