Справа № 333/5476/18
Провадження № 2/333/345/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Здановської К.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовної заяви зазначено.

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис про стягнення у безспірному порядку з ОСОБА_3В на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 109/08 від 27 серпня 2008 року за період з 12 лютого 2015 року по 02 жовтня 2017 року у розмірі 81 909,06 доларів США, яка складається із строкової заборгованості у розмірі 17 208, 96 дол. США; простроченої заборгованості у розмірі 26 950, 33 дол. США.; строкової заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 744, 04 дол. США; простроченої заборгованість по нарахованих відсотках у розмірі 37 005, 73 дол. США.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням законодавства, оскільки нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, факту завчасного поінформованості боржника про існування кредитної заборгованості та її розміру. Окрім цього, оскільки кінцевим платежем по кредитному договору є 26 листопада 2012 року, трирічний строк позовної давності по стягненню заборгованості сплив.

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1057, 20 грн.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12 жовтня 2018 року ухвалою суду клопотання позивача задоволено, зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу.

01 листопада 2018 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки позивачу направлялась вимога про усунення порушень кредитного договору, але остання ухилялась від її отримання. Окрім цього, на підтвердження безспірності заборгованості банком нотаріусу були надані відповідні документи.

Відповідач заперечує проти застосування строку позовної давності для визначення строку, в який може бути здійснено виконавчий напис, оскільки вчинення виконавчого напису є позасудовим способом захисту порушеного права. Відтак, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

01 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що вимогу банку про дострокове стягнення заборгованості позивач не отримувала, а безспірність вимог банку при вчинення виконавчого напису повинні були бути підтверджені оригіналами кредитного договору та випискою з рахунку заборгованості.

Ухвалою суду від 06 березня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_3, повідомлена своєчасно та належним чином, не зявилася, до суду направила свого представника.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засідання надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала.

Треті особи, повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено договір №109/08 (зі змінами, внесеними на підставі додаткових угод від 26 грудня 2008 року, від 26 січня 2009 року, від 24 квітня 2009 року, від 28 лютого 2011 року, від 24 травня 2011 року) про надання не відновлювальної кредитної лінії.

За умовами договору погашення кредиту буде здійснюватися відповідно до графіку, що містися у додатку та є невідємною частиною договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 26 червня 2018 року (п.1.1.1); у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за договором вимагати від позичальника дострокового виконання ним всіх своїх зобовязань за цим договором протягом 30 календарних днів від дня вручення позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту, сплати процентів та комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені) (п.3.2.2.2.); усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зроблені належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача (п. 7.2.).

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 здійснено виконавчий напис, яким пропоноване стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № 109/08 від 27 серпня 2008 року, за період з 12 лютого 2015 року по 02 жовтня 2017 року у розмірі 81 909,06 доларів США, що складається з строкової заборгованості в сумі 17 208,96 доларів США, простроченої заборгованості в сумі 26 950,33 долари США, строкової заборгованості по нарахованих відмотках в сумі 744,04 долари США, простроченої заборгованості по нарахованих відсотків в сумі 37 005,73 долари США.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, 19 травня 2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище на «Колчанова».

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бузспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису встановлені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

З наявної у матеріалах справи заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що її зміст відповідає викладеним вище положення законодавства.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно із п.2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до висновків Верховного Суду України (постанова від 05 липня 2017 року № 6-887цс17) і Верховного Суду (постанова від 27 квітня 2018 року № 61-20466ск18) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 документів, які були надані банком для вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості вбачається, що відповідно до даних, вказаних у виписці по особовому рахунку, 27 червня 2017 року ОСОБА_5 здійснено перенесення на рахунок обліку простроченої заборгованості по договору № 109/08 від 27 серпня 2008 року суму у розмірі 620, 17 грн. В якості вихідного залишку вказано 19 129, 69 дол. США.

Проте на порушення п. б. п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виписка із рахунку боржника не містить строків погашення заборгованості із відміткою стягувача про її непогашення.

Поряд із викладеним, наявні у матеріалах справи виписки по особовому рахунку із датами погашення заборгованості - 27 червня 2017 року спростовують твердження позивача про здійснення кінцевого платежу 26 листопада 2012 року, і, як наслідок, пропуск банком трирічного строку позовної давності.

Поряд із виписками по особовому рахунку ОСОБА_6 приватному нотаріусу банком надано довідку розрахунок заборгованості станом на 02 жовтня 2017 року, за якою розмір заборгованості по договору № 109/08 від 27 серпня 2008 року складає 81 909, 06 дол. США. Без зазначення періоду, за який нарахована заборгованість.

У заяві про вчинення виконавчого напису від 31 жовтня 2017 року зазначено, що стягнення заборгованості з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 81 909, 06 дол. США провадиться за період з 12 лютого 2015 року по 02 жовтня 2017 року.

З аналізу наданих банком приватному нотаріусу документів (виписок по особовому рахунку, довідки розрахунку заборгованості та заяви про вчинення виконавчого напису) вбачається відсутність достатніх даних про наявність заборгованості за період з 12 лютого 2015 року по 02 жовтня 2017 року саме у розмірі 81 909, 06 дол. США., адже останньою датою вчинення операції із погашення заборгованості по кредитному договору № 109/08 від 27 серпня 2008 року є 27 червня 2017 року, а будь які інші документи, окрім заяви банку про вчинення виконавчого напису, які б підтверджували виникнення заборгованості саме з 12 лютого 2015 року у матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, умовою дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до п. п.3.2.2.2. договору є направлення позивальнику вимоги про дострокове повернення заборгованості та сплив 30 календарних днів із дня її вручення.

Надані приватним нотаріусом матеріали взагалі не містять документів про направлення позивальнику вимоги про дострокове повернення заборгованості та отримання останньої позивачем.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню, оскільки при його вчиненні нотаріус не перевірив безспірність вимог банку та вручення боржнику вимоги про дострокове виконання зобовязання.

У звязку із задоволенням основної вимоги з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 247, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 24228, про стягнення з ОСОБА_5, РНОКПП: 244600088 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 109/08 від 27.08.2008 в сумі 81909,06 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3, судовий збір в сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва