ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1186/19 Справа № 207/628/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О.К. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач публічне акціонерне товариство ОТП Банк, зацікавлена особа (субєкт оскарження) начальник відділу державної виконавчої служби м.Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач ПАТ ОТП Банк, зацікавлена особа (субєкт оскарження) начальник ВДВС м.Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з державного реєстру речових прав на майно йому стало відомо про існування обтяження на все належне йому нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна № 49473459 від 25.11.2015, винесеної державним виконавцем Баглійського ВДВС м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 Вважає, що були істотні порушення при видачі дублікатів виконавчого документа, а також дублікати були видані після спливу терміну для пред'явлення такого документу для виконання, у зв'язку з чим, виконавчі документи є такими, що не підлягають виконанню. Просив суд заборонити приймати повторно виконавчі листи до виконання чи передавати виконавчі справи до приватних виконавців, чи вживати інші дії за виконавчими листами, що видані у даній цивільній справі.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Баглійського районного суду від 23.05.2013 р. було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 5 820,00 грн. та 229,40 грн. судового збору.

08.04.2015 р. Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видав дублікати виконавчих листів на підставі подання в.о. начальника Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у зв'язку з втратою виконавчих листів на суму боргу 5 820,00 грн. та 229,40 грн. в межах цивільної справи № 207/628/13.

24.11.2015 р. вказані виконавчі листи було пред'явлено до виконання до Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.

25.11.2015 р. державним виконавцем винесено поставу про відкриття виконавчого провадження ВП № 49473459 і постанову про арешт майна боржника на суму, вказану в виконавчих документах.

30.05.2016 р. державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчих листів стягувачу в зв'язку з відсутністю у боржника доходів та майна, на яке можна було б звернути стягнення в межах виконавчих проваджень.

Виконавчі документи щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 5820,00 грн. та 229,40 грн. в межах цивільної справи № 207/628/13 на користь ПАТ "ОТП Банк" після 30.05.2016 до 27.03.2018 на виконання не надходили.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції правильно виходив з того, що заявник не посилається на жодні норми ч. 2 ст. 432 ЦПК України, на підставі яких просить визнати виконавчі документи в межах цивільної справи № 207/628/13 такими, що не підлягають виконанню. Заявник посилається на порушення при виданні судом дублікатів виконавчих листів, які були видані для виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає до виконання, як на підставу визнання виконавчого листа, виданого з метою виконання такого рішення, таким, що не підлягає виконанню, виключно з метою невиконання рішення суду та уникнення передбаченої законом відповідальності за його невиконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та здійснюється з дотриманням, зокрема, засад обов'язковості виконання рішень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не перевірив викладених у його заяві фактів щодо обставин справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом під час розгляду справи було досліджено усі надані сторонами докази та в рішенні здійснено посилання на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли у сторін.

Більш того, як посилається скаржник в апеляційній скарзі, 30.05.2016 р. державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчих листів стягувачу в зв'язку з відсутністю у боржника доходів та майна, на яке можна було б звернути стягнення в межах виконавчих проваджень. Термін повторного пред'явлення визначено до 30 травня 2017 року(а.с. 120).

Згідно заперечення державного виконавця, станом на 27 березня 2018 року вказані виконавчі листи повторно на виконання у відповідний відділ ДВС не надходили(а.с. 168-169).

Посилання апеляційної скарги на незаконність видачі дублікатів спірних виконавчих документів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки предметом перегляду у апеляційному порядку в даному випадку є ухвала суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Дублікати виконавчих листів були видані відповідно до ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року, у разі незгоди з якою, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду у передбаченому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_3

ОСОБА_4