Справа № 450/3957/18 Провадження № 2/450/664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити в режимі відеоконференції порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

позивач 29.11.2018р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що з 2004 року перебував у шлюбі з відповідачкою, з якою він розлучився у 2012 році. На підставі рішення суду від 28.12.2012 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу).

У 2013 році він зареєстрував шлюб з іншою жінкою ОСОБА_5 , з якою у нього народилося двоє дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 . син ОСОБА_6 , та 21.06.2016 року донька ОСОБА_7 .

Він утримує сім`ю з 3-х осіб, так як дружина не працює , оскільки перебуває в декретній відпустці. Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з нього на користь відповідачки, становить майже половину його заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище, тому просить розмір аліментів, визначений рішенням суду, зменшити з ј частки до 1/8 частки усіх видів його заробітку.

Відповідач ОСОБА_2 подала 17.01.2019 р. відзив на позов, в задоволенні якого просить відмовити повністю, так як такий вважає безпідставним. Зазначає, що їх син ОСОБА_8 з часу розлучення і до даного часу проживає з нею та знаходиться на її утриманні і вихованні, сторонньої допомоги вони з сином позбавлені, так як її батьки померли.

Стверджує, що відповідач замовчує той факт, що їх син ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства ( захворювання колінного суглоба), участі в лікуванні якого позивач не приймає. Тому факт наявності інших дітей у позивача , а також що його дружина не працює, не може слугувати підставою доля зменшення розміру аліментів.

Вважає, що встановлений за рішенням суду розмір аліментів на рівні ј частки не є завищеним, а твердження позивача про те, що половину свого доходу він витрачає на сплату аліментів не відповідає дійсності, оскільки такі стягуються в розмірі, визначеному судом, а стягнення більшої суми пов`язане з існуванням заборгованості за минулий період.

У своїй відповіді на відзив від 02.04.2019р. позивач ОСОБА_1 стверджує, що з часу розлучення з відповідачкою він регулярно підтримує відносини з сином, який кожного літа проживає з його сім`єю та знаходиться на його утриманні. Стверджує, що відповідач працює, а тому являється матеріально забезпеченою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав позов з вище зазначених підстав, який просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечили повністю з підстав, зазначених у відзиві, в задоволенні позову просять відмовити за безпідставністю. Також пояснили, що ОСОБА_2 одна виховує та утримує дитину ОСОБА_9 , який з дитинства до даного часу хворіє , а сама ОСОБА_2 перенесла операцію та хворіє в даний час. Стверджують, що позивач не надав доказів про можливу зміну його матеріального становища, а в разі зменшення розміру аліментів , їх фактичний розмір буде меншим за мінімальний розмір, визначений діючим законодавством.

Свідок ОСОБА_10 , допитана в судовому засіданні показала, що являється двоюрідною сестрою відповідачки, яка одна виховує та утримує сина, в чому вона їй часто допомагає. Їй відомо, що дитина ОСОБА_8 хворіє з дитинства ( одна нога коротша другої), дитина двічі на рік проходить обстеження у лікарів, у дитини почалась деформація хребта. Також їй відомо, що батько не приїздить до дитини протягом 7 років, а сама дитина їздить відпочивати у м.Суми до матері позивача, а не до батька.

Свідок по справі ОСОБА_5 показала, що являється дружиною позивача, з яким вони виховують їх двох малолітніх дітей. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, власних доходів не має та отримує тільки соціальну допомогу на дитину до 3-х років. Син її чоловіка від першого шлюбу ОСОБА_8 останні 5 років щоліта приїздить до них відпочивати, який в той час знаходиться повністю на їх утриманні.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 грудня 2012 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.7).

Згідно Довідки Зарічного ВДВС м.Суми від 25.03.2019 р., ОСОБА_1 були нараховані до стягнення аліменти на користь ОСОБА_2 в наступних розмірах: січень-грудень 2018р. - 972,00грн. в місяць, січень-лютий 2019р. 1013,00 грн. в місяць. Нараховані аліменти сплачувались не регулярно, станом на 01.03.2019р. заборгованість зі сплати аліментів відсутня ( а.с.86).

Як слідує з повідомлення управління ДВС Головного т територіального управління юстиції у Сумській області від 24.10.2018р., ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати аліментів за минулий період, тому з його заробітної плати у 20018 році утримання аліментів проводилось у розмірі 50% від заробітної плати до повного погашення заборгованості ( а.с.29).

Згідно копій свідоцтва про шлюб та народження, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . уклав шлюб з ОСОБА_5 , та у них 12.09.2013 р. та 21.06.2016р. народилися діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с.8-10).

Також встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце праці, його заробітна плата за період квітень-вересень 2018 р. становила 84460,84 грн., що в середньому становить 14076,8 грн. в місяць ( а.с.11-12).

Згідно Витягу з протоколу №80 від 13.06.2012 р. та довідки від 26.03.2019 р. , дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства та перебуває на «Д» обліку з 2013 року ( а.с.30,80).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зі змісту статей 181, 192 СК України слідує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Однак виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, дана норма передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на зміни сімейного стану ( укладення шлюбута народження двох дітей), а також що загальний розмір аліментів, що стягуються з нього, становить майже половину його заробітку.

Проте такі обставини, як укладення шлюбу з іншою жінкою та народження двох дітей, не можуть бути підставою звільнення позивача від обов`язку утримувати свого малолдітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Твердження позивача про те, що розмір аліментів, який нараховується та стягується з нього на користь відповідачки, становить майже половину його заробітку, не відповідає дійсності, оскільки як вище зазначено, при його середньомісячній заробітній платі у 2018 р. розміром 14076,8 грн. , з нього нараховано до стягнення аліменти в розмірі 972,00 грн. в місяць, а у січні лютому 2019р. у розмірі 1013,00 грн. А стягнення з позивача у 2018 році аліментів в більшому розмірі, ніж ј заробітку, була зумовлена наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів за минулий період.

Посилання позивача на його знаходження на лікуванні у лютому та листопаді-грудні 2018 року , не може бути в даному випадку підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки як встановлено судом, позивач не визнавався інвалідом, працює на посаді заступника військового комісара та має постійний дохід.

Доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, позивач не надав. Крім того, інших аліментних платежів позивач не має, стан здоров`я у нього задовільний, оскільки ним не надано доказів протилежного.

При тому судом враховано, що згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18років, з 01 січня 2019р. становить 2027,00 грн. на одну дитину в місяць.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач являється працездатною та має власний дохід, то такі судом до уваги не приймаються, оскільки обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір особистих доходи одного із батьків не звільняє іншого від обов`язку нести витрати з утримання дитини не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , що становить 1013,00 грн. Саме в такому мінімально гарантованому розмірі і стягуються аліменти з відповідача. Тому в разі їх зменшення з ј частки до 1/8 частки, розмір аліментів не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, як це закріплено в ч.2 ст. 182 СК України.

В даному випадку судом також враховано, що відповідач одна виховує та утримує дитину-інваліда, яка у 2018 та 2019 роках знаходилась на лікуванні та якій була проведена операція лівої нижньої кінцівки ( а.с.78,79).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За таких обставин, беручи до уваги положення ст. 192 СК України та враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 150, 180-182, 183, 184, 192 СК України,ст.ст.10,12,81,141,258-259, 263-265,273, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.12.2012 року у розмірі ј частки з усіх видів доходу ( заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до 1/8 частки, відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи та понесені позивачем, покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 22.05.2019р.

СуддяМ. О. Кіпчарський