Головуючий у 1 інстанції Демочко Д.О.
Єдиний унікальний номер 241/917/17
Номер провадження 22-ц/804/1400/19
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

Принцевської В.П.,

секретар Сидельникова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 13 березня 2019 року, ухвалене в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області та повний текст якого складено 24 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ДП «Ілліч-Агро Донбас») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позов обґрунтовувала тим, що 15 січня 2007 року між нею та ДП «Ілліч-Агро Донбас» укладено договір оренди землі, відповідно до якого вона передала в оренду відповідачу земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Договір оренди було зареєстровано в Першотравневому районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 11 січня 2008 року вчинено запис № 05. Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 зазначеного договору відповідач зобов`язаний сплачувати орендодавцю 2 % вартості земельної ділянки що орендується за кожен рік користування земельною ділянкою не пізніше першого грудня кожного року. 02 листопада 2009 року укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою внесено зміни в деякі пункти договору. Зазначала, що її представник 23 березня 2017 року звернулась до начальника структурного підрозділу цеху №10 із заявою про виплату орендної плати у грошовій формі на картковий рахунок, проте ні відповіді, ні орендної плати не надходило. Вважає, що оскільки відповідач не сплачує оренду плату, передбачену умовами договору, він порушує його істотні умови, що є підставою для розірвання зазначеного договору оренди. Просила розірвати договір оренди земельної ділянки №140 від 15 січня 2007 року, укладений між нею та ДП «Ілліч-Агро Донбас».

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 13 березня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість висновків суду та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином фактичних обставин щодо заявлених вимог, не надав належного правового обґрунтування та оцінки договору оренди землі, не врахував наявність вини відповідача у порушенні зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2014-2017 роки та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволені позову. Зазначає, що лише після звернення нею до суду з позовом відповідачем було запропоновано їй отримати гроші та 18 вересня 2017 року її представник отримала гроші особисто. Вважає, що у зв`язку з систематичної несплатою відповідачем орендної плати у встановлений договором строк, договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Ліннік Н.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача Танача Ю.А. , яка заперечувала проти задоволення скарги, дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого Першотравневою районною державною адміністрацією 10 жовтня 2005 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 10,86 га, яка розташована на території Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

15 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» укладено договір оренди землі, який було зареєстровано в Першотравневому районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 11 січня 2008 року вчинено запис № 05.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати щорічно складає 2 % вартості земельної ділянки що орендується. Виплата орендної плати здійснюється не пізніше 01 грудня поточного року. За домовленістю сторін строк внесення орендної плати може бути змінений.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки з орендної плати встановлюються у грошовій, натуральній та відробітковій формі, за домовленістю сторін, оформленою письмовою заявкою орендодавця.

Відповідно до п. 8.6 договору оренди землі, підставами для припинення дії договору є вимога однієї з сторін у випадку невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів порушення відповідачем умов договору оренду землі.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та умови орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено ст. 24 Закону.

Обґрунтовуючи підстави для дострокового припинення договору оренди, позивач зазначав, що відповідач не сплачує орендну плату у встановлений договором строк, а тому, на її думку, договір підлягає розірванню.

Відповідачем на підтвердження факту сплати орендної плати і отримання її орендодавцем надані суду першої інстанції копії видаткових касових ордерів від 11 серпня 2017 року та відомостей на виплату грошей за період з 2014 по 2017 роки, довідки № 110/387 від 13 листопада 2018 року про виплату ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік. Також представник відповідача в своєму запереченні на позовну заяву зазначав, що вони сплачують орендну плату відповідно до умов договору в грошовій, натуральній та відробітковій формі, за домовленістю сторін, оформленою письмовою заявкою орендодавця. Проте, до 2017 року позивач не зверталася до відповідача із заявами про видачу орендної плати за договором, хоча відповідач щорічно надсилав їй повідомлення про необхідність отримати орендну плату. В серпні 2017 року представник позивача звернулася до них із зазначеною заявою та отримала у касі орендну плату за договором за 2014-2017 роки.

Проти зазначеного факту позивач не заперечувала.

Проте, позивачем жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідача із заявами про видачу орендної плати та доказів, які б спростовували факт отримання нею чи її представником коштів не надано.

Відповідач обґрунтовано відмовив представнику позивачки ОСОБА_3 в березні 2017 року у виплаті орендної плати за договором на картковий рахунок відкритий на ім`я останньої, оскільки відповідач не перебував з нею у договірних відносинах, а відповідно до виданої довіреності ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 отримувати орендну плату та відкривати рахунки в банках на своє ім`я (а.с. 11-12). Такого рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , відповідачу надано не було про що представник позивачки в судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала.

Згідно з приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами істотного та систематичного порушення відповідачем умов договору оренди, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували зазначений висновок суду.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 13 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Судді В.М. Барков

І.П. Мироненко

В.П. Принцевська