Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 квітня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

встановив:

20.12.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2013 року по справі №308/15886/13-ц, стягнувши стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2013 року шлюб між позивачкою і відповідачем було розірвано, неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4, 18.06.2000 року постановлено залити проживати при матері ОСОБА_1 Постановлено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 12.09.2013 року і до їх повноліття. Вказане рішення перебуває на виконанні в Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області. На даний момент сину ОСОБА_4 виповнилося 18 років. Разом з тим, відповідач аліменти не сплачує, розмір заборгованості складає 43456,36 грн. Позивачка зазначає, що вона на даний момент не працює, орендує житло, жодних коштів на утримання молодшого сина відповідач не дає і взагалі ніяким чином не приймає участі в його житті та вихованні. Крім того, у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки на момент ухвалення рішення він був працевлаштований і мав офіційну заробітну плату, з якої відраховували аліменти, на даний момент він офіційно не працевлаштований, працює за кордоном, офіційного доходу не має. А також, придбав новий автомобіль, що свідчить про покращення матеріального становища.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2013 року було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справ копією вказаного рішення.(а.с.7-8)

Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Також, вказаним вище рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2013 року (а.с.7-8) було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей, а саме стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 12.09.2013 року і до їх повноліття.

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів за виконавчим листом №308/15886/13 від 28.12.2012 року, виданим Ужгородським міськрайонний судом, внаслідок чого в нього станом на 31.10.2018 року виникла заборгованість в розмірі 43456,36грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості по аліментах №10-5/18 від 31.10.2018 року, виданий Ужгородським міським відділом ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (а.с.10).

Як вбачається, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент подачі даного позову досяг повноліття.

Згідно довідки №86 від 05.11.2018 року, виданої Ужгородською загальноосвітньою школою ?-? ступенів №9 Ужгородської міської ради Закарпатської області (а.с.11), ОСОБА_3 дійсно навчається у 9-Б класі Ужгородської загальноосвітньою школою ?-? ступенів №9.

Позивачка в позові вказує, що відповідач жодних коштів на утримання сина не дає, не приймає участі в його житті, зазначає, що на даний момент вона не працю, але син є школярем, підлітком, який потребує коштів на харчування, одяг та лікування. Одночасно надала копію чека про оплату послуг стоматолога для сина, в сумі 1 456,00 грн.(а.с.12)

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 року в справі № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, в порядку ст. 192 СК України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з частку від доходу на тверду грошову суму.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів, на підтвердження існування обставин, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошові сумі, та доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров'я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов'язки по утриманню дитини.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи встановлений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позову, шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2013 року по справі №308/15886/13-ц та стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Правилами ст. 133 ЦПК України встановлено перелік витрат повязаних з розглядом справи, серед яких і витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи те, що надані позивачкою докази про отримання професійної правничої допомоги є належними, а визначений розмір таких витрат є співмірним обсягу наданих послуг, суд вважає, що має право на відшкодування понесених таких витрат, а саме в розмірі 1000,00 грн.

Що ж стосується судових витрат по сплаті судового збору від яких була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовом, то ці витрати за правилами ст. 141 ЦПК України на користь держави також підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180,181,182,184 СК України, ст.ст.4,6,23,27,76,141,258, 259,263, 264, 280, 282, 289 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2013 року по справі №308/15886/13-ц та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати в розмірі 1000,00 грн.(тисяча гривень)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5