ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Чернівці

справа № 723/3953/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецького області від 03 січня 2019 року в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

встановив :

В жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовувало слідуючими обставинами. 09.12.2015р. між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом №АЕ/6823138, предметом якого є захист майнових інтересів, пов'язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2.

04.04.2017р. на чергових загальних зборах акціонерів ПАТ АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» було прийнято рішення про перейменування ПАТ «Страхова група Ю.БІ.АЙ» на ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП».

27.08.2015р. в м.Сторожинець, по вул.О.Кобилянської відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3

Провадження 22ц-/822/323/19 Головуючий у 1 інстанції Дедик Н.П.

Доповідач Перепелюк І.Б.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13.01.2017р. винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано ОСОБА_1, оскільки він порушив ряд вимог ПДР, а також керував технічно несправним автомобілем «ВАЗ-2107», що призвело до зіткнення та пошкодження автомобіля «Peugeot».

Власник автомобіля «Peugeot» звернувся до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з повідомленням про настання ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування для компенсації матеріальних збитків, заданих ОСОБА_1

На підставі проведеної оцінки транспортного засобу з урахуванням умов, визначених Законом №1961-ІV, в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», було прийнято рішення про визнання події 27.10.2016р. страховою та виплату страхового відшкодування. Між сторонами ОСОБА_3 та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» було укладено договір про врегулювання страхового випадку №0064/17, в якому узгоджено суму страхового відшкодування в розмірі 17925,40грн.

Після виконання договірного зобов'язання за полісом №АЕ/6823138 - перерахування страхового відшкодування, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» набуло права регресної вимоги до водія ОСОБА_1, як до особи, яка несе відповідальність за технічний стан та умови експлуатації забезпеченого автомобіля, оскільки відшкодовано збитки, нанесені внаслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення під час керування технічно несправним т/з «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідачу неодноразово направлялись претензії щодо добровільного погашення в порядку регресу понесених матеріальних витрат, однак жодної реакції на листи не було.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17925,40 грн. та судові витрати в сумі 1762 грн.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецького області від 03 січня 2019 року в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецького області від 03 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17925,40 грн. та судові витрати.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 січня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 керуючи т/з «ВАЗ 2107» д/н НОМЕР_1 окрім п.п. 13.3 та 14.2 порушив п.2.3 (б) Правил Дорожнього Руху України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 визнав свою вину повністю, підтвердив, що дійсно 27.10.2016р. він керував своїм автомобілем, який мав несправність рульової системи та амортизаторів.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позовною вимогою у даній справі є відшкодування страхової виплати позивачу - особі яка здійснила страхову виплату, страхувальником в порядку регресу на підставі пп. "г" п. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки дорожньо-транспортна пригода за доводами позивача визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом №АЕ/6823138 зі строком дії з 09.12.2015р. по 08.12.2016р. Забезпеченим транспортним засобом за даним договором є автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис.грн., розмір франшизи - 500 грн.

З довідки ГУНП в Чернівецькій області №186109 від 01.11.2016р. повідомлень страхувальника та потерпілої особи про настання ДТП від 28.10.2016р. та 11.11.2016р. вбачається, що 27.10.2016р. в м. Сторожинець, по вул. О.Кобилянської, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області по справі №723/10/17 від 13.01.2017р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Згідно постанови судом встановлено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, під час маневру обгону не переконався, що при виїзді на зустрічну смугу не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot» під керуванням ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 13.3,14.2в ПДР.

Відповідно до страхового акту №405-112/17 від 16.02.2017р. дана ДТП визнана страховим випадком та визначено суму страхового відшкодування 17925,40 грн. Дана сума була перерахована страховиком на користь ОСОБА_3, що підтверджується платіжним дорученням від 16.02.2017р. №692.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Особами, відповідальність яких застрахована, відповідно до п.1.4 ч.1 ст. 1 Закону N 1961-IV, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 Закону N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За правилами статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до пп. "г" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції посилався на те, що з досліджених письмових доказів, наданих позивачем, не вбачається, що було встановлено технічну несправність транспортного засобу, яким керував відповідач, і яка стала причиною дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час суд зазначив, що про несправність транспортного засобу ОСОБА_1 вказував під час розгляду судом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, але судом він був визнаний винним у вчиненні ДТП через порушення правил дорожнього руху, відповідно до яких не врахував дорожньої обстановки, не переконався під час маневру обгону, що не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що при розгляді судом адміністративної справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем який мав несправність рульової системи та амортизаторів. Чим порушив вимоги Правил дорожнього руху зокрема і п.2.3.б, що підтверджується Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області по справі №723/10/17 від 13.01.2017р.

Крім того суд не дав оцінки іншим письмовим доказам по справі. Зокрема з повідомлення про настання ДТП складеного від сторони Договору обов»язкового страхування ОСОБА_1 до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ», вбачається, що відповідач описуючи подію вказував, що заїхавши на зустрічну смугу в нього в цей час потягло руль автомобіля в ліву сторону, внаслідок чого він не встиг запобігти уникнення ДТП.

Отже, позовною вимогою у даній справі є відшкодування страхової виплати позивачу - особі яка здійснила страхову виплату, страхувальником в порядку регресу на підставі пп. "г" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував, не повно встановив всі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Як вбачається із встановлених судом обставин, позивач виплатив відповідно до страхового акту №405-112/17 від 16.02.2017р. суму страхового відшкодування 17925,40грн. на користь ОСОБА_3 пов'язану з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, що підтверджується платіжним дорученням від 16.02.2017р. №692.

З аналізу ст.1191 ЦК України та ст. 38 Закону України 1961-IV вбачається, що страховик має право зворотної вимоги (регресу) до страхувальника лише у розмірі виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі.

Враховуючи зазначені обставини, доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, позовні вимоги знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги і підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17925,40 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначені норми, з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» слід стягнути 4405грн. сплаченого судового збору із яких : 1762грн. судовий збір за подачу позову та 2643грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.141, 374, п.1, п.4 ч.1 ст.376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецького області від 03 січня 2019 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17925,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» 4 405грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повної постанови 15 квітня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :