Головуючий у І інстанції Макаренко І.О.
Провадження №22-ц/824/4978/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сержанюка А.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Держпраці у Київській області призначити повторно спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ним 17 січня 2008 року на виробництві у ТОВ Фірма «Т.М.М.» спеціальною комісією в іншому складі, за результатами роботи якої скласти відповідний акт за формою Н-5.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фірма «Т.М . М.», де працював арматурником. 17 січня 2008 року під час роботи, в результаті нещасного випадку на виробництві, позивач отримав виробничу травму, за наслідками якої були складені акти форми Н-1 від 20 січня 2008 року та форми Н-5 від 20 січня 2008 року.

За результатами огляду МСЕК від 21 липня 2015 року позивачу довічно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 15%.

25 липня 2017 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Державної служби України з питань праці з проханням визнати недійсним та скасувати акт форми Н-1 від 20.01.2008 року та акт форми Н-5 від 20.01.2008 року; призначити та провести повторне розслідування нещасного випадку; скасувати висновки комісії та інше. У своєму листі Головне управління Держпраці у Київській області зазначило, що розслідування нещасного випадку проведено у встановленому порядку, а тому Головне управління не вбачає підстав для організації повторного спеціального розслідування нещасного випадку. В подальшому позивач звернувся до Державної служби України з питань праці з приводу відмови Головного управління Держпраці у Київській області у проведенні повторного спеціального розслідування нещасного випадку. За результатами розгляду скарги позивача, Державна служба України з питань праці зазначила, що не вбачає підстав для призначення повторного розслідування нещасного випадку.

Не зважаючи на відмову відповідача, позивач вважає, що розслідування нещасного випадку проведено з порушенням встановленої законодавством процедури розслідування нещасних випадків на виробництві; викладені в актах обставини не відповідають дійсності; особи, які проводили розслідування, упереджено віднеслись до порядку проведення розслідування, в зв`язку із чим ОСОБА_1 і звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник відповідача ГУ Держпраці у Київській області в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював арматурником у ТОВ Фірма «Т. М. М.».

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 17 січня 2008 року о 12 год. 30 хв. в ТОВ Фірма «Т.М.М.», комісією з розслідування встановлено, що нещасний випадок, що стався 17 січня 2008 року із арматурником ОСОБА_1 , пов`язаний з виробництвом, про що було складено акт форми Н-1 (а.с.4-8).

В Акті встановлено, що ОСОБА_1 приступив до роботи на круглопиляльному верстаті без завдання безпосереднього керівника робіт та без права роботи на ньому, чим порушив п. 1.6.3 Інструкції з охорони праці №57 для арматурника.

За результатами огляду МСЕК від 21 липня 2015 року позивачу довічно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 15% (а.с.17).

25.07.2017 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Державної служби України з питань праці з проханням проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ним у ТОВ Фірма «Т.М.М.».

Листом від 17 серпня 2017 року Головне управління Держпраці у Київській області зазначило, що розслідування нещасного випадку проведено у встановленому порядку, позивачем не надано додаткових матеріалів, які могли б вплинути на причини настання нещасного випадку, а тому Головне управління не вбачає підстав для організації повторного спеціального розслідування нещасного випадку (а.с.18).

20 жовтня 2017 року позивач звернувся до Державної служби України з питань праці щодо незгоди з висновками комісії з розслідування нещасного випадку, який стався з ним 17 січня 2008 року під час перебування у трудових відносинах з ТОВ Фірма «Т.М.М.».

Листом від 06 листопада 2017 року Державна служби України з питань праці зазначила, що розслідування проведено у відповідності з вимогами Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112, а тому відсутні підстави для призначення повторного розслідування нещасного випадку (а.с.19).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно п. 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний протягом доби утворити комісію та організувати проведення розслідування.

Відповідно до п. 11 Порядку Голова комісії зобов`язаний письмово поінформувати потерпілого або уповноважену ним особу, яка представляє його інтереси, про його або її права і з початку роботи комісії запросити до співпраці.

У відповідності до п. 14 Порядку Комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення:

обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;

вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);

визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом;

установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження;

скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід`ємну частину.

У випадках, зазначених у пункті 31 цього Порядку, або у разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку строк розслідування може бути продовжений за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства.

У разі отримання письмового погодження роботодавець приймає рішення про продовження строку проведення розслідування.

Відповідно до п. 17 Порядку роботодавець, який утворив комісію, повинен розглянути і затвердити примірник акта за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) протягом доби після надходження матеріалів щодо результатів розслідування.

На вимогу потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, голова комісії зобов`язаний ознайомити їх з матеріалами розслідування.

Згідно із п. 33 Порядку Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Відповідно до п. 34 Порядку Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці", п. 10 Порядку роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний протягом доби своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку та організувати проведення розслідування.

Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.

За змістом статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/24781/16-ц, справи про оскарження актів розслідування випадків і хронічних професійних захворювань розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК України), або виникають із трудових правовідносин, а також відшкодування моральної чи майнової шкоди, спричиненої спадкоємцям особи, що померла, при виконанні трудових обов`язків.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 зводилися до зобов`язання відповідача призначити повторно спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ним 17 січня 2008 року на виробництві у ТОВ Фірма «Т.М.М.» спеціальною комісією в іншому складі, за результатами роботи якої скласти відповідний акт за формою Н-5. При цьому, самі акти за формою Н-1 та Н-5 позивач не оскаржує, як не оскаржує і відмову відповідача у задоволенні його заяви про проведення повторного спеціального розслідування.

Таким чином, враховуючи те, що акти за формою Н-1 та Н-5 від 20 січня 2008 року нескасовані та є діючими, законним та обґрунтованим є висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача призначити повторно спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ним 17 січня 2008 року на виробництві у ТОВ Фірма «Т.М.М.», спеціальною комісією в іншому складі, за результатами роботи якої скласти відповідний акт за формою Н-5, з огляду на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: