Справа № 347/111/19
Провадження № 22-ц/4808/578/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду, ухвалене суддею Крилюк М.І. 20 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_2 подав позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимоги якого обгрунтовано, тим, що перебував з відповідачкою в шлюбі, у якому народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2014 року у справі №347/2425/14-ц стягнено з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в сумі по 350 грн щомісячно на кожну дитину. Рішенням Косівського районного суду від 12.09.2018 року змінено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначене за рішенням Косівського районного суду від 18.11.2015р., та залишено його на вихованні та проживанні із батьком ОСОБА_2 В 2018 році ОСОБА_1 подано позов про збільшення розміру аліментів, вимоги якого задоволено частково та рішенням від 05.11.2018 року суд змінив розмір аліментів, визначений рішенням Косівського районного суду від 12.11.2014 року, ухвалив рішення про стягнення з нього, ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 780 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підлягає індексації відповідно до закону. В частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 відмовлено, так як останній фактично проживає з батьком та знаходиться на його утриманні.

Вважає, що оскільки син проживає з ним та знаходиться на його утриманні, просив звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються згідно рішення Косівського районного суду від 12.11.2014 року, та стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2).

Рішенням Косівського районного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючип з дня подачі позову, а саме із 21.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.29-30).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій вважає рішення суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначила, що працює в державному навчальному закладі «Кутський професійний ліцей», де займає посаду техніка з експлуатації будівель. Сума її заробітної плати складається з посадового окладу в розмірі 2613 грн та доплати до мінімальної заробітної плати, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №29 від 05.02.2019 року. У її власності немає жодного нерухомого майна, а також транспортних засобів. Весь її дохід складається із заробітної плати та допомоги на дитину. Також надає матеріальну допомогу дочці, яка навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, про свідчить довідка Хмельницького національного університету. Зазначені докази судом на враховано при ухваленні рішення.

За наведених обставин просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. (а.с.36-38)

Рішення суду позивачем не оскаржено.

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності позивача.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є частково обгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.08.2018 року серії НОМЕР_1, у якому батьками дитини зазначені сторони по справі. (а.с.4)

Також сторони є батьками ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2014 року у справі №347/2425/14-ц стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 350 грн щомісячно (а.с.5).

Відповідно до рішення Косівського районного суду від 12.09.2018 року в справі №347/776/18 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням Косівського районного суду від 05.11.2018 року змінено розмір аліментів, визначений за рішенням Косівського районного суду від 12.11.2014 року у справі №№ 347/2425/14-ц та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 780 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підлягає індексації відповідно до закону. В частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 відмовлено. (а.с.8)

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кутської селищної ради у склад сім'ї ОСОБА_2 входять ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати (а.с.11).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 10.01.2019 року ОСОБА_2 перебуває на реєстраційному обліку та проживає АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_7 та сином ОСОБА_3 Син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні та вихованні батька ОСОБА_2 (а.с.12)

Відповідно до інформаційної довідки Кутської селищної ради №36/02-24 від 01.02.2019 року ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

До складу сім'ї ОСОБА_1 входять такі особи: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка, що підтверджується довідкою, виданої виконавчим комітетом Кутської селищної ради (а.с.21).

Відповідно до довідки ДНЗ «Кутський професійний ліцей» ОСОБА_1 займає посаду техніка з експлуатації будівель. Сума її заробітної плати складається з посадового окладу в розмірі 2613 грн та доплати до мінімальної заробітної плати згідно чинного законодавства (а.с.22).

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, а батьком ОСОБА_9, шлюб між якими розірвано 25.06.2002 року, про що свідчить повторне свідоцтво про народження від 25.09.2014 року серії НОМЕР_2 та свідоцтво про розірвання шлюбу від 25.06.2002 року серії НОМЕР_3.

Зі змісту акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 07.02.2019 року ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку в АДРЕСА_2, де й проживає зі своєю дочкою ОСОБА_4, 2014 року народження, яка відвідує дошкільний навчальний заклад. Друга дочка ОСОБА_8, 1998 року народження, навчається на денній формі навчання в Хмельницькому національному університеті на 4-му курсі. Обидві дочки знаходяться на утриманні своєї матері - ОСОБА_1 ОСОБА_1 працює в Кутському ДНЗ «Кутський професійний ліцей». Доходи ОСОБА_1 складаються із заробітної плати та допомоги на дитину. (а.с.23).

На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянтом долучено довідку Хмельницького національного університету, видану ОСОБА_8, про те, що вона є студенткою денної форми навчання 4 курсу гуманітарно-педагогічного факультету зазначеного навчального закладу. Навчається з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року (а.с.40).

Задовольняючи частково позов, суд виходив з положень 180-185, 191 СК України, встановивши, що відповідачка у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, який проживає із батьком (позивачем), хоча працевлаштована і має дохід, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення аліментів, у тому числі в твердій грошовій сумі, однак їх розмір у судовому рішенні не обґрунтований і суд, стягнувши 1500 гривень аліментів щомісячно, порушив норми матеріального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ст.18, ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналіз наведених норм у сукупному взаємозв'язку свідчить про те, що аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі (за домовленістю між самими батьками, рішенням органу опіки та піклування, рішенням суду).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини 2 зазначеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню, суд повинен виходити із інтересів дитини та можливостей платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи спір та визначаючи розмір аліментів у сумі 1500 грн, суд першої інстанції не прийняв до уваги і не врахував ту обставину, що відповідач має дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, є матір'ю трьох дітей, зокрема і дочки від попереднього шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка навчається на денній формі навчання, хоча і є повнолітньою та не досягла 23-річного віку, знаходиться на утриманні відповідача і відповідач має обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення 23-річного віку в силу положень статті 199 Сімейного кодексу України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, апеляційний суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини.

Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан платника аліментів, яка отримує дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, проживання з нею неповнолітньої дитини, на утримання якої з позивача стягуються аліменти у розмірі 780 гривень, а також обов'язок відповідача утримувати повнолітню дочку, інтереси дитини, на утримання якої стягуються аліменти, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу частково та змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів до 1100 грн, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Таким чином розмір 1100 грн є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (дорівнює ? частині прожиткового мінімуму) та принципу рівності батьків у утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Доводи апелянта про те, що вона підлягає звільненню від сплати аліментів не заслуговують на увагу, оскільки відповідний позов нею не заявлявся.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в цілому підлягає зміні, оскільки судом неповно з'ясовано обставини справи та допущено помилку у застосуванні норм матеріального права при визначені розміру аліментів з урахуванням фактичних обставин справи, тому рішення суду слід змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 20 лютого 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів, присуджених судом першої інстанції.

Визначити розмір аліментів, які слід стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1100 (одна тисяча сто гривень) грн. щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський