Провадження №2/523/1602/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2019 р. м.Одеса Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача 21152912,59 грн., яка складається з суми позики 15482500 грн., процентів за користування позикою у розмірі 4415693,83 грн., 3% річних у розмірі 1254718,76 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував на те, що 04.01.2013 року відповідач отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 550000 доларів США, що було еквівалентно 4394500 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 04.01.2016 року з урахуванням 5% річних, що підтверджується розпискою. У вищевказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов`язань позику не повернув.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. Позивач просив слухати справу в його відсутності.

Відповідач надав відзив, в якому підтвердив отримання 550000 доларів США, визнав суму заборгованості, визнав позов і просив справу слухати в його відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як видно з розписки, складеної 04.01.2013 року, ОСОБА_2 отримав безпосередньо від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 550000 дол.США, що в еквіваленті складає 4394500 грн. зі сплатою 5 процентів річних, які зобовязується повернути 04.01.2016 року.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У строк, визначений в розписці, та до теперішнього часу, гроші позивачу не повернуто.

Станом на 17.09.2018 р. сума заборгованості позичальника за договором позики становить 21152912,59 грн., яка складається з суми позики 15482500 грн., процентів за користування позикою у розмірі 4415693,83 грн. (з 04.01.2013 р. по 17.09.2018 р.(15482500х2082 (прострочені дні)х0,05%/365днів) 3% річних у розмірі 1254718,76 грн. ( 05.06.2016 р по 17.09.2018 р.(15482500х986(прострочені дні)х0,03%/365днів).

Приймаючи до уваги встановлені обставини враховуючи те, що відповідач підтвердив отримання позики, враховуючи норми, якими регулюються виниклі правовідносини, вимоги є цілком обгрунтованими, і вказана сума в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 9162,40 грн..

Керуючись ст.ст.12,13, 74-76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) грошові кошти у сумі 21152912,59 грн., яка складається з суми позики 15482500 грн., процентів за користування позикою у розмірі 4415693,83 грн., 3% річних у розмірі 1254718,76 грн. та судовий збір у розмірі 9162,40 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 02.05.2019 року.

Суддя: