Дата документу 24.05.2019
Справа № 501/647/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання - Кочкіній О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2, місце проживання: АДРЕСА_3

третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 33

предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки

учасники справи не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи у нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне

В С Т А Н О В И В:

І . Позиція позивача.

28.02.2019 року ОСОБА_1 , діючі в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в її сім`ї проживає ОСОБА_2 , вона є рідною племінницею позивача, мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини - ОСОБА_3 з 2012 року вихованням та утриманням дочки не займається. Всі питання щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 .. вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач докладає всі свої зусилля та можливості для розвитку та виховання племінниці. Відповідач ОСОБА_3 надав згоду на проживання дитини - ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 від 14.06.2016 року. Тому просить суд:

-Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дебальцевським МВ УМВС України в Донецькій області 24.05.2000р.) батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

-Встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), призначивши її піклувальником ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 );

-Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дебальцевським МВ УМВС України в Донецькій області 24.05.2000р.) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмір ј частини від усіх видів доходів, але не менше 50%прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи по суті без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, (а.с.5).

Відповідач на виклики суду неодноразово не з`являвся, про причини неявки не повідомив, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав органу по справам дітей заяву про згоду щодо позбавлення його батьківських прав, проти позову не заперечував (а.с.15, 24, 37).

Представник третьої особи до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав висновок та заяву про розгляд справи без її участі (а.с.30-40).

Ш. Інші процесуальні дії у справі.

Від 19.04.2019 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області було відкрито провадження по даній справі (а.с.23).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В даних конкретних правовідносинах Суд знаходить достатні підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 200 ЦПК.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Світлодарським міськвиконкомом м. Дебальцевого Донецької області ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю зазначено ОСОБА_6 , батьком зазначено ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Світлодарської міської ради м.Дебальцевого Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6 (а.с. 11).

Згідно довідки №487 про реєстрацію місця проживання від 04.09.2018 року, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Згідно довідки про склад зареєстрованих (сім`ї) у житловому будинку осіб від 04.04.2018 року № 5618, виданої ВК Світлодарської міської ради, відповідач та неповнолітня особа зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відповідно договору оренди квартири від 21.09.2018 року по 21.09.2019 року, позивач ОСОБА_1 винаймає житло за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно заяви, від 01.02.2019 року, ОСОБА_3 зазначив що дитина - ОСОБА_2 більше п`яти років не проживає з ним, а перебуває на повному забезпечення та проживанні у ОСОБА_1 , не заперечував проти позбавлення його батьківських прав та просив суд розглянути позов без його участі (а.с. 15).

Відповідно наказу №5 від 16.01.2019 року - виданого служби у справах дітей ВК ЧМР Одеської області про передачу неповнолітньої ОСОБА_2 на виховання та утримання ОСОБА_1 (а.с.16).

Висновком виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування №1-17-369 від 22.05.2019 року, підтверджено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30-39).

Таким чином, перешкод для пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою особою судом не встановлено.

V. Оцінка Суду.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що ст. 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (ч. 5 ст. 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому "якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції).

Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ..

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач практично весь час з 9 років дитини, життям дочки не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дочкою загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідачки щодо зміни свого ставлення до виховання дочки без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі „Мамчур проти України".

Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідача з дочкою в першу чергу відбулось, ще в 2012 році при ініціативі відповідача, який протягом тривалого часу не виявляв бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дочкою. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітню дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини. Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною буде сприяти інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.

Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дочкою та батьком склались таким чином, що дитина протягом більшого періоду свого життя проживає окремо від батька, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані "інтереси дитини" в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки він з дочкою не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дочкою.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дочкою.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в її сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачці, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачкою, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей!, оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.

Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Як визначено у ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч4 ст.63 Цивільного кодексу України, опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

Виходячи зі змісту ст.63 Цивільного кодексу України та ст. 244 Сімейного кодексу України, опікуном дитини може бути повнолітня фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, стан здоров`я дитини (позивача).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать їх матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

З огляду на те, що позивач докладає усіх можливих зусиль з метою максимального забезпечення потреб неповнолітньої племінниці, займається її вихованням, проявляє турботу про розвиток дитини, купує одяг, взуття інші необхідні речі, дбає про те щоб дитина отримувала відповідне для її віку та потреб харчування. Крім того, Суд вважає за можливе стягувати з відповідача ОСОБА_8 на користь позивача, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян (дитину), до повноліття

ОСОБА_2 . Н а підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 155, 165, 166, 180, 243, 244, 258 Сімейного кодексу, ст. ст. 60, 62,63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 62,64, 175, 177, 200, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дебальцевським МВ УМВС України в Донецькій області 24.05.2000р.) батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), призначивши її піклувальником ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дебальцевським МВ УМВС України в Донецькій області 24.05.2000р.) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмір ј частини від усіх видів доходів, але не менше 50%прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову 28.02.2019 року до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ІПННОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов