КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/4001/19

номер провадження: 22-ц/824/7844/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Дмитра Миколайовича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року у складі судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 60 000 доларів США.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до Дарницького районногосуду міста Києва, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування правил альтернативної підсудності, оскільки зобов`язання відповідача згідно розписки від 30 жовтня 2015 року за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням. Зважаючи на те, що місце виконання у вказаній розписці не встановлено, а обов`язок відповідача сплатити кошти є грошовим зобов`язанням, то представник позивача вважає, що з урахуванням п.4 ч.1 ст.532 ЦК України, згідно з якою, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, місцем виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати грошових коштів у розмірі 60 000 доларів США є місце проживання позивача. Вказує, що позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дарницького району міста Києва, а тому вважає, що даний позов підсудний Дарницькому районному суду міста Києва на підставі ч.8 ст.28 ЦПК України, ст.ст.510, 532 ЦК України - за правилом альтернативної підсудності.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова, суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України й виходив із того, що відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а тому суд дійшов висновку, що вказана справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, якою встановлено, що позови до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленим законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленим законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Частиною 8 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень вказаної норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з таких умов: в договорі зазначено місце виконання; вимоги заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

У пункті 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз`яснено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п.4 ч.1 ст. 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою від 30 жовтня 2015 року, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 зобов`язався у строк до 31 грудня 2015 року передати ОСОБА_1 . 210 тисяч доларів США в рахунок оплати корпоративних прав на ТОВ «Харків-Агро» у розмірі 50%, які ОСОБА_1 передасть йому у власність у вказаний строк (а.с.9).

Місце виконання грошових зобов`язань у цій розписці не вказане.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28 березня 2019 року зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_2 (а.с.44).

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що правовідносини сторін щодо надання грошових коштів за борговою розпискою не містять особливостей, які зумовлюють виконання цієї розписки лише в певному місці, виходячи зі загальних правил підсудності, визначених ст.27 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про непідсудність даної справи Дарницькому районному суду міста Києва та передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на позов ОСОБА_1 не поширюються правила підсудності, визначені ч.8 ст.28 ЦПК України, оскільки договір позики не відноситься до тих договорів, виконувати які можна тільки в певному місці, так як повернення коштів може бути здійсненне позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що з урахуванням п.4 ч.1 ст.532 ЦК України місцем виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати грошових коштів у розмірі 60 000 доларів США є місце проживання позивача у АДРЕСА_1 , а тому даний позов підсудний Дарницькому районномусуду міста Києва на підставі ч.8 ст. 28 ЦПК України, ст.ст.510, 532 ЦК України, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Дмитра Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді