справа № 274/4647/18
провадження № 2/0274/751/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.19 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянув у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
07.09.2018 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 23 липня 2011 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають доньку Валерію, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалось. Проживають окремо з весни 2016 року. За цей час у нього від іншої жінки 04.10.2017 народився син ОСОБА_3. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати.
У підготовче судове засідання сторони не з'явилися.
Позивач у наданій заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Відповідачка надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги визнала. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Сотніченко".
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Згідно положень ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в підготовчому засіданні у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №1118. (а.с. 4)
Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України).
Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.
Задоволенню підлягають і вимоги відповідачки, щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища "Сотніченко", оскільки у відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Керуючись статтями 76-81, 259, 263, 265, 280, 281, 284, 289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1118, розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "Сотніченко".
Документом що посвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн.номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідачка: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідн.номер НОМЕР_2, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_7
Головуючий суддя О.В.Замега