Справа № 598/126/19
провадження № 2/598/257/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"12" квітня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі фінансового управління Збаразької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

встановив:

Заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави, в особі фінансового управління Збаразької районної державної адміністрації, звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 14557,14 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2018 року, з вини відповідача, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, в звязку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в Збаразькій ЦРКЛ, та на її лікування були витрачені бюджетні кошти в сумі 14557,14 грн.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.02.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі.

Від прокурора та представника позивача - фінансового управління Збаразької районної державної адміністрації на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Від відповідача у встановлений судом строк не надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позов, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18 червня 2018 року приблизно о 09 год. 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_1 керував технічно-справним мотоциклом «Кавасакі GPX 750R», іноземної реєстрації, реєстраційний номер PZP 294B, що рухався по вулиці Грушевського в напрямку центру м. Збаража, своєю смугою руху, зі швидкістю приблизно 60 км/год., та в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України)), обвинувачений не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати і в такий спосіб своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, життю і здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху керованого обвинуваченим ОСОБА_1 транспортного засобу, на проїзну частину дороги по вулиці Грушевського м. Збараж, навпроти будинку №45, вийшли пішоходи похилого віку: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які переходили дорогу в темпі повільної ходи, поза межами пішохідного переходу, в напрямку з права наліво, відносно руху мотоцикла, до яких обвинувачений як водій, повинен був бути особливо уважний, згідно п. 1.7 ПДР України. Під час подальшого такого руху транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_1 наближаючись до будинку №45 вул. Грушевського, мав обєктивну можливість завчасно виявити ОСОБА_2 та технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останню. Однак, обвинувачений ОСОБА_1 у порушення п. 12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для руху (зміну дорожньої обстановки появою рухомого обєкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу, чи перетинає її) негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість, а продовжував рух.

Внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_1 поставив себе в такі умови, що застосував неправильні прийоми керування, що призвело до втрати контролю над управлінням мотоцикла та подальшого його інерційного руху в горизонтальному положенні, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху та позбавив себе технічної можливості зупинити керований мотоцикл, та скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_2

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді віддалених наслідків черепно-мозкової травми (перелому правої тімяної кістки з крововиливами над - та під оболонки та у речовину головного мозку), які в клінічному перерізі ускладнились набряком-набубнявінням головного мозку з послідуючою компресією та вклиненням його стовбурових структур у великий потиличний отвір, від яких 30 липня 2018 року по місцю її проживання настала смерть.

Вироком Збаразького районного суду від 24.10.2018 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 ст.75 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців, з покладенням обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Як вбачається із повідомлення Збаразької центральної районної комунальної лікарні №1719 від 21.08.2018 року, ОСОБА_2, з приводу отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, знаходилася на стаціонарному лікуванні в Збаразькій ЦРКЛ з 18.06.2018 року по 23.07.2018 року і лікувальним закладом понесені витрат на її лікування в сумі 14557,14 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як слідує із п.п.1,2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних затрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Проаналізувавши докази представлені по даній справі, суд вважає, що позовні вимоги підставні, оскільки на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 лікувальним закладом охорони здоровя понесені витрати в сумі 14557,14 грн. за період з 18.06.2018 року по 23.07.2018 року, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1, який є винуватим у вчиненні злочину, на користь позивача фінансового управління Збаразької районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 142, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі фінансового управління Збаразької районної державної адміністрації (розрахунковий рахунок 9198 в УДКСУ у Збаразькому районі, , МФО 899998, ККД 24060300) 14557 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 14 копійок витрат понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 12 квітня 2019 року.

Суддя Г.Р.Щербата