22-ц/804/823/19
266/4544/18

Головуючий у 1-й інстанції Шишилін О.Г.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Мироненко І.П.
суддів: Мальцевої Є.Є., Принцевської В.П.
секретаря Сидельнікової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ухвалено 17 грудня 2018 року у м.Маріуполі (повний текст складено 29 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Маріуполь», Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -
в с т а н о в и в:
У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Місто для людей Маріуполь», КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 39 853 грн. 76 коп. спричинену їй в наслідок залиття квартири, яке сталося 30 червня 2018 року, судові витрати покласти на відповідачів.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_1 , яка розташована поверхом вище над її квартирою. 30 червня 2018 року відбулося залиття її квартири. Житловою організацією було складено акт від 03 липня 2018 року в якому встановлена причина залиття, а саме, 30 червня 2018 року приблизно 10-00 в квартирі № АДРЕСА_2 зірвало заглушку на фільтрі водоміра холодної АДРЕСА_3 . Акт підписаний ОСОБА_1 , яка погодилася із вказаною причиною залиття. 05 липня 2018 року комісія у складі житлової організації, в присутності сусідів, зробили огляд її квартири з метою встановлення об`єму пошкоджень в наслідок залиття, також в цьому акті була зазначена причина залиття. На підставі відомостей, які містяться в акті від 05 липня 2018 року, за її заявою була проведена експертиза №7/08-1 від 07 серпня 2018 року, за висновками якої загальна сума матеріальної шкоди в наслідок залиття становить 39 853 грн. 76 коп., проте відповідачі не згодні нести відповідальність.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 853 грн. 76 коп., відшкодування витрат по оплаті судового збору 704 грн. 80 коп.

У задоволенні позовних вимог до ТОВ «Місто для людей Маріуполь» та КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що пошкодження в квартирі позивача відображені в акті від 05 липня 2018 року, вартість ремонтно-відновлюваних робіт, матеріального збитку нанесеного залиттям рухомому майну які відображені у висновку експерта знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із залиттям квартири внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , тому вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 39 853 грн. 76 коп. з відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином пошкодження в квартирі позивача відображені в акті від 05 липня 2018 року, вартість ремонтно-відновлюваних робіт, матеріального збитку нанесеного залиттям рухомому майну які відображені у висновку експерта знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із залиттям квартири внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , тому вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 39853,76 грн. з відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення яким відмовити у частковому задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що жодним діючим нормативно-правовим актом не передбачена відповідальність власника квартири за технічний стан засобів обліку, до складу якого входить і фільтр. Помилковим є висновок суду про те, що саме вона, а не ТОВ «Місто для людей Маріуполь» та КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» несе відповідальність за водорозподільне обладнання, оскільки вона не має права втручатися в роботу засобу обліку, до якого входить фільтр, який був опломбований. Вважає, що відповідальність повинен нести виконавець на якого покладений обов`язок щодо контролю, проведення періодичної повірки засобів обліку, їх обслуговування та ремонту. Вказане залишилось поза увагою суду.

Недопустимим доказом є висновок №7/08-1 від 07 серпня 2018 року, зроблений ОСОБА_3 щодо оцінки пошкодженого майна, оскільки він не є експертом, а відповідно не має спеціальних знань у будівельно-технічний галузі, та його свідоцтво від 04 лютого 2002 року є недійсним.

Крім того, в наданому суду висновку взагалі не вбачається, яке саме рухоме майно було предметом дослідження особи, яка підписала висновок та не наданий відповідний розрахунок.

В порушення вимог п.2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житло-комунального господарства 17 травня 2005 року №76, акт від 05 липня 2018 року складався за її відсутності. Вона не згодна з переліком ушкоджень, зазначених в ньому, про що заявляла в судовому засіданні.

Також, суд вийшов за межі позовних вимог, зробивши висновок щодо відсутності вини ФОП ОСОБА_4 у залиті квартири, до якої позовні вимоги не заявлялися.

Позивач ОСОБА_2 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Відповідач ОСОБА_1 визнала у судовому засіданні той факт, що у січні 2018 року була заміна водоміру, а роботи щодо фільтру не проводились. Ці обставини підтверджує відповідний акт щодо заміни водоміру. В акті про прийняття роботи щодо заміни водоміру зазначено, що у ОСОБА_1 відсутні претензії, тому вина техніка ОСОБА_5 відсутня.

У суді першої інстанції відповідач не заявляла незгоди з розміром шкоди та не клопотала про призначення відповідної експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Місто для людей Маріуполь» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. ОСОБА_1 є власником квартири, в тому числі належного їй лічильника холодного водопостачання, на фільтрі якого зірвало заглушку, а тому саме вона відповідальна за технічний стан засобів обліку, до складу якого входить фільтр. ТОВ «Місто для людей Маріуполь» здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого та холодного водопостачання, централізованого опалення, відповідно до абз.3 п.13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів та житлово-комунальні послуги».

Щодо незгоди зі складеним актом від 05 липня 2018 року, то у суді першої інстанції ОСОБА_1 про це не заявляла, як і щодо переліку ушкоджень, які зазначені у ньому.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, судом першої інстанції було з`ясовано усі обставини справи та надано правову оцінку доказам. Власник житлового приміщення несе зобов`язання та відповідальність за неналежне утримання, експлуатацію, ремонт, технічне оснащення внутрішньо-будинкових мереж водопостачання, засобу обліку та інше. Причинний зв`язок між перевіркою приладу обліку та аварійною ситуацією, яка склалася через шість місяців, відсутній. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідач КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, заяв про відкладення розгляду не надав.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія судів визнала неявку відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_7 , представника відповідача ТОВ «Місто для людей Маріуполь» Ярошенко І.С., дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до акту від 03 липня 2018 року, складеного у присутності відповідача ОСОБА_1 (кв.№60), та затвердженого директором ТОВ «Місто для людей Маріуполь», у кв.№ АДРЕСА_4 30 червня 2018 року близько 10-00 год. Зірвало заглушку на фільтрі водолічильника холодної води, внаслідок чого сталося залиття кв.№ НОМЕР_1 та розташованої поверхом нижче кв.№ АДРЕСА_5 .

Акт підписаний відповідачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 91).

Відповідач ОСОБА_1 є співвласником кв. АДРЕСА_4 , на її ім`я відкрито особовий рахунок (а.с.148).

Власником кв.№ АДРЕСА_4 є позивач ОСОБА_2 , що підтверджується витягом Маріупольського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10762490 від 26 травня 2006 року (а.с.93).

04 грудня 2018 року представниками ТОВ «Місто для людей Маріуполь», в присутності власника ОСОБА_1 , було проведено обстеження стояка холодного водопостачання на предмет розташування в кв. АДРЕСА_4 , про що складено відповідний акт. В ході перевірки встановлено, що стояк холодного водопостачання розташований в туалеті. Стояк пластиковий на момент обстеження зашитий у гипсокартонний короб. Видимі труби пластик, пломба в порядку. Згідно схеми квартирної водопровідної системи у кв.№60 розташовано на вертикальному трубопроводі квартирний водомірний вузол який включає в себе: незворотний клапан, запірну арматуру, фільтр, лічильник (а.с 196,197).

Відповідно до абз.3 п.13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», внутрішньо будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуження від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходяться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Квартирна водопровідна мережа включає в себе квартирний водомірний вузол та саму магістраль трубопроводів. Водомірний вузол, в свою чергу, включає в себе: вхідний клапан, фільтр механічної очистки, лічильник, вихідний кран.

Матеріалами справи встановлено, що фільтр води на якому було зірвано заглушки встановлено в квартирі ОСОБА_1 за запірним клапаном (краном), тобто в зоні відповідальності власника приміщення.

Засоби обліку, фільтр та інше обладнання, що знаходиться в кв. АДРЕСА_4 , не є власністю КП «Маріупольського ВУ ВКГ» та не перебуває у нього на балансі. Останнім, згідно п.5.10 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» №190 від 27 червня 2008 року проводилась повірка та опломбування засобів обліку.

Так, згідно акту виконаних робіт з демонтажу та монтажу приладів обліку холодного водопостачання від 26 січня 2018 року, в квартирі відповідача ОСОБА_1 було проведено заміну лічильника холодного водопостачання згідно припису КП «Маріупольського ВУ ВКГ» від 15 січня 2018 року. 26 січня 2018 року встановлено лічильник 8180712 ЛК-15х з номером пломби R 22362370 КП «Маріупольське ВУВКГ» М11050848 М11050847. (а.с. 209). Як зазначено у акті абонент відповідає за цілісність пломб та приладів обліку водопостачання; не має претензій до представника ФОП ОСОБА_4 , щодо якості виконаних робіт та працездатності сантехнічного обладнання, про що ОСОБА_1 розписалася власноруч (а.с. 210).

05 липня 2018 року ТОВ «Місто для людей Маріуполь» на підставі звернення ОСОБА_8 було складено акт по факту залиття її квартири. Зі змісту цього акту вбачається, що в кв. АДРЕСА_2 на 7-му поверсі видно сліди мокрої підлоги та вологих стін від підлоги приблизно 10 см, причина очевидна, на фільтрі від лічильника холодної води відірвана заглушка, в результаті чого і відбулося залиття. Вказані обставини підтвердили мешканці квартир НОМЕР_2 . Зазначено про заміну 26 січня 2018 року лічильника холодного водопостачання.

В наслідок зриву заглушки з фільтру лічильника холодного водопостачання відбулося залиття нижче розташованої квартири № НОМЕР_2 , відклеєні шпалери на стінах та стелях, відклеєні відкоси на вхідних дверях, в ванній сліди промокання через світлові прилади, сліди ржі на металевих деталях світлового приладу. В кухні наявні видимі сліди протікання води по стінах в районі газової труби, також промоклі шафи нависни, розбухлі (вбудовані кухонні меблі) листи МДФ. В коридорі є видимі сліди проникнення вологи, відклеєні шпалери. На стелі приблизно 60*30 см. Розбухлі двері в коридорі 215 см., набухле покриття ламінату по коридору 4,70 *2,10. При вмиканні світла в коридорі світло моргає. Потребує огляд електрика ( а.с. 89-90).

З висновку експерта №7/08-1, складеного 07 серпня 2018 року на замовлення ОСОБА_2 , вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт у кв. АДРЕСА_6 складає 30 840 грн. 83 коп., з яких 5140 грн. 14 коп. податок на додану вартість. Обсяг та перелік ремонтно-відновлюваних робіт вказані в кошторисному розрахунку в Додатку №3 до даного висновку. Вартість визначена на ПЕОМ за допомогою ліцензованого програмного комплексу АВК-5 (редакція 3.3.2). Сума матеріального збитку нанесеного залиттям рухомого майна, що знаходиться в кв. АДРЕСА_6 становить 9012 грн. 93 коп.

Загальна сума матеріальних збитків, завданих залиттям квартири позивача ОСОБА_9 становить 39 853 грн. 76 коп. (а.с. 99-143).

За змістом ст.179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною третьою ст.12 ЦПК України закріплено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди (ст.1166 ЦК України), відсутність вини у завданні шкоди повинен доводи сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 , не заперечуючи того, факту, що залиття квартири позивача сталося внаслідок зриву заглушки фільтру лічильника холодної води в її квартирі, разом з тим, не надала суду належних та допустимих доказів відсутності своєї вини в залитті квартири позивача.

Посилання заявника на невідповідність вимогам законодавства України акту про залиття від 03 липня 2018 року правильність висновків суду першої інстанції не спростовує, оскільки акт про залиття від 03 липня 2018 року складений у присутності мешканця кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_10 та кв.№59 цього будинку, затверджений директором ТОВ «Місто для людей Маріуполь», підтверджує факт залиття квартири, власником якої є позивач.

Не погоджуючись із технічним висновком із визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі позивача, відповідач не надала суду доказів, що розмір майнової шкоди, завданої позивачу залиттям її квартири, складає іншу суму, ніж зазначено у вказаному висновку.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і врахувавши, що відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири, з якої відбувся витік води, не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкода, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до незгоди ОСОБА_1 із судовим рішенням.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що згідно висновку експерта №7/08-1 від 07 серпня 2018 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт в кв. АДРЕСА_6 , становить 30 840 грн. 83 коп., з яких податок на додану вартість становить 5140 грн. 14 коп. (а.с. 99-143).

Враховуючи, що відповідно до вимог ст.1166 ЦК України відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, вартість матеріальних збитків, завданих залиттям квартири позивача, складає 34 713 грн. 62 коп., тобто без врахування податку на додану вартість (30840,83-5140,14+9012,93), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1

Також не можна погодитись з висновком суду, викладеним у мотивувальній частині судового рішення, про відсутність вини у залитті квартири позивача ФОП ОСОБА_4 , працівником якого було встановлено лічильник у квартирі ОСОБА_1 Будь-яких вимог до ФОП ОСОБА_4 позивачем не заявлялось і питання про її залучення у якості відповідача судом не вирішувалось.

У зв`язку з цим, даний висновок суду підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні у зазначених частинах, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року в частині відшкодування матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 34 713 (тридцять чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 62 коп.

Виключити з мотивувальної частини висновок суду про відсутність вини ФОП ОСОБА_4

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Поновити виконання рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2018 року у його незмінній частині.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2019 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: Є.Є. Мальцева

В.П. Принцевська