Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 461/6662/17

провадження № 61-1852ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, заінтересовані особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Головне управління Національної поліції у Львівській області, Базове відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Філія Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Львові, про визнання грошових коштів та валютних цінностей безхазяйними, вилучення безхазяйного майна в дохід бюджету,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, яка не відповідала вимогам статті 392 ЦПК України, а саме не надано доказів сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 15 березня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Також даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, яка обґрунтована тим, що контролюючим органом заявника скеровано платіжне доручення в орган казначейства для сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 1 921,00 грн, однак переведення коштів з казначейських рахунків потребує більше часу, ніж надано судом.

Розглядаючи указану заяву, Верховний Суд виходить з наступного

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений в тому числі і за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Ураховуючи, що наведені у заяві Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області підстави продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги не підтверджені жодними доказами, та те, що з моменту звернення із цією касаційною скаргою у заявника було більше двох місяців для проведення процедури сплати судового збору, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для продовження строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 04 квітня 2019 року, недоліки касаційної скарги не усунуто, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 12, 13, 44, 127, 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Львівській області у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, заінтересовані особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Головне управління Національної поліції у Львівській області, Базове відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Філія Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Львові, про визнання грошових коштів та валютних цінностей безхазяйними, вилучення безхазяйного майна в дохід бюджету вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак