Справа № 307/3408/18
Провадження № 2/307/485/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстроваому шлюбі з 22 жовтня 2007 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її вихованні та повному утриманні. Останнім рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2015 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом і хворіє на тяжке невиліковне захворювання ВВР ЦНС: змішана внутрішня відкрита гідроцефалія, ретроцеребеллярна лікворна кіста та потребує дороговартісного лікування, спеціального дієтичного харчування та постійного догляду. Розмір аліментів присуджений рішенням суду в сумі 1 000 гривень не вистачає навіть на придбання ліків. За попередній рік вона витратила на лікування дитини 8 843,58 грн. і у вказану суму не враховано постійні обстеження головного мозку на комп"ютерній томографії, перебування на періодичному стацінарному лікуванні та оплата проїзду до місцязнаходження лікувальних закладів. Вона працювати немає можливості, позаяк доглядає за хворим сином, який потребує постійного догляду. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання та лікування сина не надає та не бере участі у його вихованні. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, стягнути з відповідача 4 421,79 гривень фактично понесених нею витрати на лікування дитини. У заяві про збільшення позовних вимог просить стягнути з віповідача щорічно 5 000 гривень витрат на лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Марич І.Ю. в судове засідання не з`явилися, позаяк подали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився втретє з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2007 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі "Мати" записано позивача по справі ОСОБА_1 , а в графі "Батько" значиться відповідач по справі ОСОБА_2 (а. с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною-інвалідом і хворіє на тяжке захворювання ВВР ЦНС: змішана внутрішня відкрита гідроцефалія, ретроцеребеллярна лікворна кіста та потребує дороговартісного лікування, спеціального дієтичного харчування та постійного догляду, нагляду лікарів, обстеження та реабілітації (а.с. 9-15).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2015 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а. с. 6,7).

Збільшуючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 192 СК України у їх системному зв`язку з положеннями ч.2 ст. 182 СК України, оскільки утримання неповнолітнього сина, який є дитиною-інвалідом, потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат на утримання, спеціальне дієтичне харчування та придбання додаткових засобів для нормального розвитку дитини, неможливість позивача влаштуватися на роботу, оскільки дитина потребує постійного стороннього догляду, а визначений у 2015 році розмір аліментів в сумі 1000 гривень з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення дитини з обмеженими можливостями, а також враховує те, що відповідач є молодою та фізично здоровою людиною, немає на утриманні інших осіб і за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі та збільшення розміру стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можне притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як встановлено в судовому засіданні на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3 позивач витратила кошти загальною сумою 8 843,58 грн., а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на лікування дитини підлягають до задоволення, позаяк, позивач надала належні та допустимі докази того з відповідача слід стягнути на користь позивачки половину фактично понесених нею додаткових у 2018 році витрат на лікування їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що становить 4 421,79 гривень, а також щорічно стягувати з відповідача 5 000 гривень додаткових витрат на лікування дитини, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладений на обох батьків.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 180, 182, 185, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2015 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 07 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати разово в розмірі 4 421, 79 (Чотири тисячі чотиристо двадцять одну гривню 79 копійок) гривень фактично понесені на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 5 000,00 (П"ять тисяч гривень 00 копійок) гривень щорічно на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 січня 2019 року до досягнення ним повнолітття

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704, 80 гривень (Сімсот чотири гривні 80 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 2000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Тячівського районного суду

Закарпатської області Сойма М.М.