КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9328/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8080/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу адвоката Мельника Олексія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року у складі судді Новака А.В.,

у справіза заявою Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року заяву Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.

16 квітня 2019 року через засоби поштового зв`язку на ухвалу суду першої інстанції адвокатом Мельником О.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка містила клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування поважності пропущення строку скаржник зазначав, що про існування оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 стало відомо після початку виконавчого провадження №58797161 за виконавчим листом, яке було розпочато 03 квітня 2019 року. Наголошував, що при ознайомлені з матеріалами цивільної справи скаржником було виявлено, що повідомлення про вручення листа, яким направлено ухвалу, підписано «ОСОБА_1», однак цей підпис ОСОБА_1 не належить та ймовірно належить його дружині, з якою скаржник на той час не проживав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року наведені відповідачем підстави для поновлення пропущеного процесуального строку визнано не поважними та скаржнику надано строк для наведення інших підстав поважності пропущення строку апеляційного оскарження з належними та допустимими доказами (а.с.145-146).

Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 02 травня 2019 року отримана ОСОБА_1 . - 12 травня 2019 року (а.с.148), а адвокатом Мельником О.В. - 11 травня 2019 року (а.с.149).

16 травня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження з додатками до неї (а.с.150-155).

Як на підставу поважності пропущення строку ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із погіршенням відносин між ним та його цивільною дружиною ОСОБА_2 , з якою він має спільних дітей, відповідач не проживав за адресою реєстрації деякий час, зокрема у грудні 2017 року, де залишилася проживати ОСОБА_2 з дітьми. Кореспонденцію, яка туди надходила скаржник не отримував.

Разом з тим, матеріалами справи доведена обізнаність ОСОБА_1 про наявність в провадженні суду цивільної справи та те, що він приймав участь у судових засіданням від 16 серпня 2013 року, від 03 березня 2014 року, від 19 травня 2014 року, від 24 жовтня 2014 року, від 08 грудня 2014 року (а.с.30-31, 40-41, 45-47, 61-63,86-87).

Крім того, у справі міститься повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , у якій в графі «розписка в одержанні» вказано прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.114).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів на підтвердження посилань адвоката Мельника О.В. в інтересах ОСОБА_1 про отримання поштової кореспонденції дружиною, з якою скаржник на той час не проживав належними та допустимими доказами не доведено.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує й те, що прізвище дружини відповідача « ОСОБА_1 », а не «ОСОБА_1», що зокрема підтверджує й сам скаржник та вказано у долучених відповідачем свідоцтв про народження дітей сторін(а.с.154-155).

Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 1,3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI. 1950), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, а також інших осіб, що беруть участь у справі, інших учасників процесу, поведінка органів державної влади, насамперед суду, характер процесу та його значення для заявника (справа «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004р. та інші).

Оцінюючи поведінку заявника, а також інших осіб, що беруть участь у розгляді справи…слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку.

Пункт 7 цієї постанови вказує, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахування вищевказаного, наведену ОСОБА_1 підставу для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважною, оскільки зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції посилання про те, що скаржник є відповідачем у справі й не був позбавлений можливості вільного та безоплатного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, знайомитись з ними на офіційному веб-порталі судова влада України, відповідачем не спростовано, а вказані у заяві від 16 травня 2019 року підстави вже були предметом розгляду суду та визнані неповажними в ухвалі Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року; нових доказів скаржником не надано.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.ч 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 358 ЦПК України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, керівні роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», практику Європейського суду з прав людини, вимоги ст.ст. 357, 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Мельника О.В. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Мельника Олексія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року у справі за заявою Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя: