РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/3418/19

Провадження № 22-ц/4815/731/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання - Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву

"Рівнеагробуд",

відповідачі - ОСОБА_1 ,

- товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рибченка Антона Олександровича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2019 року (постановлену у складі судді Панас О.В.) за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Рибченко А.О. про зустрічне забезпечення позову по справі за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_1 , ТОВ "Приват Євробуд" про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває справа за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_1 , ТОВ "Приват Євробуд" про стягнення збитків.

28 березня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Рибченко А.О. звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову, у якій просив суд визначити Рівненській обласній асоціації по сільськогосподарському будівництву "Рівнеагробуд" розмір зустрічного забезпечення у сумі 412309,54 грн та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок Рівненського міського суду Рівненської області у строк, що не перевищує трьох днів з дня постановлення ували про зустрічне забезпечення.

Заява мотивована тим, що ухвалою Рівненського міського суду від 13 березня 2019 року задоволено частково заяву Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про забезпечення позову, та накладено арешт на належне ОСОБА_1 та ТОВ "Приват Євробуд" нерухоме та рухоме майно в межах суми позову 4123095,47 грн.

Застосоване забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача є упередженим, передчасним, здійсненим із введенням суду в оману та таким, що порушує майнові права відповідача.

Позивач покликається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, та навіть немає коштів для оплати судового збору.

Натомість, позивач, маючи у власності комерційну нерухомість, зазначаючи про наявність орендарів та системної сплати орендних платежів за користування нерухомістю свідомо вводить суд в оману з метою уникнення від сплати належних платежів по судовому збору.

Вказані обставини дають право стверджувати про наявність дій позивача, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, що є безумовною підставою для зустрічного забезпечення, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Оскільки вартість рухомого та нерухомого майна, на яке накладено арешт в порядку забезпечення позову становить 4123095,47 грн, а розмір можливих збитків відповідача також дорівнює зазначеній вартості нерухомого майна, вважає за необхідне застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення відповідачем на депозитний рахунок грошових коштів у розмірі 412309,54 грн, тобто десяти відсотків від забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2019 року в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано необґрунтованістю поданої заяви. Арешт на рухоме та нерухоме майно накладається тільки забороною відчуження майна, що не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат, внаслідок його застосування.

16 квітня 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Рибченко А.О. подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення по заяві про зустрічне забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставина майнового стану позивача, а саме його скрутне матеріальне становище, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови в позові, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення позову.

13 травня 2019 року Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваної ухвали.

Вказує, що з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок накладення арешту на майно ОСОБА_1 , суд зробив правильний висновок про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову.

Витрати на правову допомогу не є витратами в розумінні збитків, а відносяться до розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Додає, що ОСОБА_1 не оскаржив ухвалу про забезпечення позову від 13 березня 2019 року, а отже і не міг понести будь-яких судових витрат, спричинених забезпеченням позову.

Просить про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року задоволено частково заяву Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про забезпечення позову.

Накладено арешт на належне на праві власності нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 та ТОВ "ПриватЄвробуд" в межах суми позову 4 123 095,47 грн (а.с. 52-53).

Вказану ухвалу відповідачами у апеляційному порядку не оскаржено.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина 4 статті 154 ЦПК України).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина 5 статті 154 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування ймовірних для відповідача збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вищевказаних положень закону, представником ОСОБА_1 - адвокатом Рибченко А.О., не доведено, яким чином застосування судом заходів забезпечення позову, може завдати ОСОБА_1 збитків, як і не доведено, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування таких збитків.

Як правильно встановлено місцевим судом арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача накладався тільки із забороною його відчуження, без його вилучення, що не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування.

Таким чином, місцевим судом правомірно відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Рибченко А.О. про зустрічне забезпечення позову по справі за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до ОСОБА_1 , ТОВ "Приват Євробуд" про стягнення збитків.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рибченка Антона Олександровича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук