Справа № 200/6821/19
Провадження № 2/200/3129/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу виконання аліментних зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та прохає: скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року у справі № 200/15215/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах; ухвалити нове рішення, яким стягнення заборгованості та пені по аліментах на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 здійснювати шляхом стягнення особисто на користь дитину, на відкритий у відділенні Державного ощадного банку України в інтересах дитини, особистий рахунок; розстрочити сплату заборгованості по аліментах та пеню на термін два роки, рівними частинами від загальної суми заборгованості по аліментах та пені, з урахуванням оплати на даний час, а саме: 1330 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання врегульовано ст. 435 ЦПК України. Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 268 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Виключна компетенція з надання оцінки законності, обґрунтованості рішення суду, додержання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, повноти судового розгляду, належить, згідно із вимогами ст.ст. 24, 375, 376 ЦПК України, суду апеляційної інстанції. Суд першої інстанції не має повноважень на скасування рішень, окрім випадків, встановлених законом (заочне рішення суду та перегляд рішення за нововиявленими обставинами), навіть якщо таке рішення ухвалене в іншому складі суду, оскільки це є перевищенням владних повноважень, які є у суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, позовна вимога ОСОБА_1 про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року у справі №200/15215/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки законом встановлено іншу процедуру перегляду цього судового рішення та визначено відповідний суд, встановлений законом, у розумінні практики ЄСПЛ, яким в даному випадку є Дніпровський апеляційний суд, що наділений повноваженнями зі скасування судових рішень, постановлених місцевими загальними судами.

Позовна вимога позивача про розстрочку сплати заборгованості по аліментах та пені не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки чинним цивільно-процесуальним законодавством, зокрема, у ст. 435 ЦПК України визначено конкретний порядок відстрочення і розстрочення виконання рішення, в тому числі, за заявою боржника, яким є позивач в межах цивільної справи № 200/15215/17.

Позовні вимоги позивача про зміну способу виконання рішення суду від 18.05.2018 року, шляхом визначення одержувачем аліментів безпосередньо дитини, на яку присуджено утримання та у спосіб перерахування коштів на персонально відритий для дитини рахунок у відділенні банку, не підлягають розгляду у позовному провадженні у порядку цивільного цивільного судочинства, оскільки законом встановлено виключне право на ініціювання питання про зміну способу стягнення аліментів лише одержувачем аліментів, яким позивач не є.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити позивачу, що він має право звернутись до суду, яким ухвалено рішення від 18 травня 2018 року, з заявою про розстрочку виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України та до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2-5, 19, 24, 28, 186, 260, 268, 375-376, 435 ЦПК України, ст. 181 СК України, ст. 16 ЦК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу виконання аліментних зобов`язань - відмовити.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І. Ю. Литвиненко