Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2019 Справа №607/7052/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме суму заборгованості за три роки у розмірі 30 000 грн., та надалі стягувати з відповідача щомісячно суму у розмірі 50% мінімального прожиткового мінімуму станом на 01 грудня 2018 року у розмірі 813 грн. до досягнення сином повноліття, до 05 ІНФОРМАЦІЯ_1 2033 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільний син сторін ОСОБА_4 проживає разом з нею та знаходиться на повному її забезпеченні, оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки його заробітної плати, про що подала письмову заяву. Відносно стягнення аліментів за минулий час, за попередні три роки, зазначила, що ОСОБА_2 частково допомагав їй матеріально у понесених витратах на утримання дитини, але оскільки між ними виник спір, то вона просить стягнути з відповідача також аліменти за попередні три роки.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від його заробітку (доходу), щомісячно. Додатково зазначив, що він працює експедитором в ТОВ «Данон Дніпро», де отримує офіційний заробіток у сумі 10000 грн. щомісячно, стан здоров`я у нього задовільний, інших утриманців не має.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та учасниками справи не заперечується те, що з 12 серпня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 травня 2016 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду в справі №607/2931/16-ц, що вбачається з копії паспорта ОСОБА_1

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 10 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, син сторін ОСОБА_6 зареєстрований разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2019 року (справа № 607/7624/18) у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 02 травня 2019 року Виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, 02 травня 2019 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7

Згідно довідки № 722, виданої 14 травня 2019 року Озерянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, склад сім`ї ОСОБА_1 наступний: чоловік Гураль В.М., син ОСОБА_8 -Вітів ОСОБА_9

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є працездатним, має задовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований, його середньомісячний заробіток становить 10000,00 грн., інших утриманців немає, а тому за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки по утриманню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаних обставин, у зв`язку з тим, що син сторін ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відносно позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами в обґрунтування вимоги про стягнення аліментів за минулий час можуть бути пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, листи, телеграми, повідомлення, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів тощо, тобто будь-які фактичні дані, на підставі яких суд зможе встановити наявність обставин, що обґрунтовують ці вимоги.

Всупереч вищевказаного, позивачем не надано доказів на підтвердження ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за попередні три роки суд відмовляє у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355, 430Цивільного процесуального кодексу України, статями 180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 24 травня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська