Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 376/1446/17

провадження № 61-43138св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач ОСОБА_3 ,

відповідач - Антонівська сільська рада Сквирського району Київської області,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Київської області від 29 травня 2018 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лівінського С. В., Олійника В. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року у цивільній справі № 376/1446/17 задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 80,30 кв. м, житловою площею 49,30 кв. м, що належав його прадіду ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 30 червня 2017 року, оскільки ніким з осіб, які брали участь у справі, не оскаржувалося.

ОСОБА_4 зазначав, що йому, як учаснику справи, який не був повідомлений про розгляд справи та не брав участь у розгляді справи, стало відомо про обставини, істотні для справи та які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи. Нововиявленими обставинами є те, що позивачем не було наведено ряд фактів та фактично введено суд в оману. Зокрема, те, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , крім нього, згідно даних зазначених у по господарській книзі членами колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , були ОСОБА_7 , він - ОСОБА_4 , його дружина - ОСОБА_8 та позивач (його син) - ОСОБА_3 На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: він - ОСОБА_4 , його дружина - ОСОБА_8 та позивач (його син) - ОСОБА_3 . ОСОБА_7 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_9 (мати заявника та дочка спадкодавця - ОСОБА_7 ) Згідно довідки Антонівської сільської ради № 508 від 02 листопада 2017 року спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла ОСОБА_9 шляхом фактичного вступу в користування та володіння майном. 30 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, і відтоді розбираючи її папери ОСОБА_4 стало відомо про існування рішення суду у справі № 376/1446/17.

ОСОБА_4 вважав, що належним відповідачем у справі мали б виступати ОСОБА_9 та він, а не Антонівська сільська рада, яка є неналежним відповідачем у справі, оскільки саме їх майнові права були порушені ухваленим рішенням. Розглядаючи справу суд першої інстанції не з`ясував належність спірного майна спадкодавцю, коло спадкоємців, не перевірив доводи позивача з приводу відмови від спадщини іншими спадкоємцями.

ОСОБА_4 просив скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами та призначити справу до судового розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами відмовлено, залишено рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві як на нововиявлені, не можуть вважатись такими, оскільки вони існували на час розгляду справи, але були такими, що не входили до предмета доказування у справі та не впливали на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі; ці обставини не підтверджуються фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення; ці обставини не обґрунтовують вимоги заявника та не мають іншого істотного значення для правильного вирішення справи; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів, неналежне виконання судом обов`язків щодо встановлення складу учасників судового розгляду, належного відповідача) не вважаються нововиявленими обставинами та не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Київської області від 29 травня 2018 року ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При скасуванні ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважав, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року позов ОСОБА_3 було задоволено та визнано за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що належав його прадіду, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд виходив із того, що у матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що право власності на спірний житловий будинок коли-небудь належало померлому. Таким чином, апеляційний суд зробив висновок, що суд першої інстанції помилково вважав, що заявником не обґрунтовано та не доведено, що обставини, визначені пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

У серпні 2018 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Київської області від 29 травня 2018 року, у якій, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуючи в апеляційному порядку ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року ОСОБА_4 фактично оскаржував саме рішення по суті спору. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами; неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, неналежне виконання судом обов`язків щодо встановлення складу учасників судового розгляду, належного відповідача не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку. До заяви про перегляд рішення у зв`язку із ново виявленими обставинами третьою особою додано нові докази (копії довідок про прийняття спадщини), однак виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У січні 2019 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін. Відзив мотивований тим, що обставини на які він посилався у своїй заяві як на нововиявлені, існували на час розгляду справи, входять до предмета доказування та можуть вплинути на висновки суду та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

У січні 2019 року Антонівська сільська рада Сквирського району Київської області подала до суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін. Відзив мотивований тим, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п`ята статті 423 ЦПК України).

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_4 не є нововиявленими, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Натомість апеляційний суд скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову апеляційного суду Київської області від 29 травня 2018 року скасувати.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова апеляційного суду Київської області від 29 травня 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат