Справа № 564/615/19
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому крім нього також зареєстрований його колишній зять - ОСОБА_2 , відповідач по справі. За місцем реєстрації відповідач близько трьох років не проживає без поважних причин, вказаним житловим приміщенням не користується, з реєстрації в добровільному порядку не знімається. Просив визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді Костопільського районного суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що його колишній зять ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає близько трьох років, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірно нарахованих комунальних послуг. Просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом надсилання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не відомі.
Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 03.02.2015 року та копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №157094101 від 21.02.2019 року.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, однак за даною адресою фактично не проживає.
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає близько трьох років, тобто не користується житлом без поважних причин, витрати на оплату комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не бере, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у вказаному будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили суд, що відповідач вже близько трьох років не проживає за місцем реєстрації, оскільки постійно перебуває на заробітках в Польщі, а з 05.02.2017 року проживає в м. Любомль, Волинської області. Крім того, пояснили, що відповідач створив іншу сім`ю і повертатися проживати в будинок за місцем реєстрації наміру немає.
Суд немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 141, 229, 258, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.09.2000 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено
СуддяЛ. А. Грипіч