У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про збільшення позовних вимог за первісним позовом, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

18 лютого 2019 року Дніпровськимрайонним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

21 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог за первісним позовом, позивач просив визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , та присудити до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3000,00 грн.щомісячно з наступною індексацією відповідно до Закону, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила прийняти заяву про збільшенняпозовних вимог за первісним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у прийнятті заяви про збільшенняпозовних вимог за первісним позовом, оскільки позивачем подано позов майнового характеру про стягнення аліментів на утримання дитини, а пред`явлення окремої вимоги немайнового характеру свідчить про подання позивачем нового позову, а не заяви про збільшення позовних вимог.

Вивчивши матеріали заяви про зменшення позовних вимог, вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За встановених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що матеріально-правова вимога, заявлена позивачем за первісним позовом у заяві про збільшення позовних вимог, передбачає зміну предмету позову, оскільки позивач пред`являє окрему самостійну вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дитини в розрізі спору майнового характеру щодо стягнення аліментів на утрима ння дитини, тому у суду відсутні підстави вважати заявлені позовні вимоги такими, що стосуються збільшення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог за первісним позовом, яка подана 21 березня 2019 року (вх.№18290) представникомпозивача - адвокатом Поліщук С.Ю.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я