Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 761/20883/15-ц

провадження № 61-10472св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Садівницьке товариство «Десенка»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О., Крижанівської Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Садівницького товариства «Десенка» (далі - СТ «Десенка») про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за неправомірне відключення від електропостачання садового будинку.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є членом СТ «Десенка» та власницею садового будинку АДРЕСА_1. 15 січня 2013 року сторонами укладено договір про постачання електричної енергії до електроустановок вказаного садового будинку. 28 вересня 2014 року без попередження та складення відповідного акта та без зазначення причин, садовий будинок позивача відключено від електромережі садівницького товариства, яка є власністю товариства. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 про визнання дій СТ «Десенка» щодо відключення електроенергії в садовому будинку неправомірними та зобов'язання відповідача поновити електропостачання. Станом на 22 липня 2015 року рішення суду не виконано і електропостачання не поновлено.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила суд відповідно до вимог договору «Про електропостачання» від 15 січня 2013 року та договору від 27 січня 2014 року № 73, стягнути з відповідача штрафні санкції за неправомірне неподання електропостачання до її садового будинку протягом 323 днів у сумі 80 411,20 грн, збитки, понесені нею на закупівлю бензину для опалення, водопостачання та освітлення садового будинку в сумі 20 294,87 грн; стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 428,30 грн, моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача штрафні санкції в сумі 64 600,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що договором про постачання електричної енергії від 15 січня 2013 року та договором про постачання електричної енергії № 7/9 встановлено відповідальність садівницького товариства, як споживача, сплатити субспоживачу штрафні санкції у розмірі 200,00 грн за кожен день безпідставного припинення електропостачання, що у цьому випадку встановлено рішенням суду в іншій справі.

Відмовляючи у позові в частині відшкодування моральної шкоди та збитків, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на їх підтвердження.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове про відмову у позові.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що задовольняючи позов у частині стягнення штрафних санкцій за безпідставне відключення позивача від електропостачання, суд першої інстанції виходив з умов договору від 27 січня 2014 року №7/9 «Про постачання електричної енергії», укладеного сторонами, проте цей договір у судовому порядку визнаний недійсним. На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

01 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задоволено клопотання ОСОБА_3 - поновлено строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

26 квітня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу призначено до судового розгляду.

22 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у стягненні штрафних санкцій з підстав визнання судом недійсним договору від 27 січня 2014 року № 7/9 «Про постачання електричної енергії», укладеного між садовим товариством і позивачем. Судом апеляційної інстанції не враховано, що правовідносини сторін до укладення договору № 7/9 оформлено договором про постачання електроенергії від 15 січня 2013 року, строк якого визначено до 15 січня 2019 року. Таким чином, після визнання недійсним договору № 7/9 чинним є договір від 15 січня 2013 року, яким теж передбачено відповідальність садового товариства за безпідставне припинення електропостачання члену товариства. Цим договором також передбачено право субспоживача (члена садового товариства) вимагати відшкодування збитків споживачем (садовим товариством), завданих внаслідок порушення умов договору.

Судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, оскільки не враховано приписів частини третьої статті 61 ЦПК України і не враховано, що неправомірність дій садового товариства щодо відключення садового будинку позивача від електропостачання встановлено рішенням у справі № 761/804/15-ц.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу СТ «Десенка» зазначено про безпідставність доводів касаційної скарги та законність оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. Договір від 17 січня 2014 року №7/9 є ідентичним переукладеному договору від 15 січня 2013 року, про що вказано у рішенні апеляційного суду від 20 жовтня 2016 року, тобто також є недійсним, про що садове товариство звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_3 є власником садового будинку АДРЕСА_1

Пунктом 3.1 Статуту СТ «Десенка» передбачено, що спільною власністю товариства є належні йому електромережі, будівлі, водопостачальні споруди, телефонні мережі, огорожі та інше майно, придбане або створене за рахунок коштів товариства чи спільної діяльності членів товариства.

15 січня 2013 року між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії, за умовами якого, споживач продає електричну енергію субспоживачу для забезпечення потреб електроустановок субспоживача з приєднаною та дозволеною потужністю 0,54 кВт, а субспоживач оплачує споживачу вартість використаної електричної енергії.

27 січня 2014 року сторонами укладено договір № 7/9 про постачання електричної енергії, яким передбачені істотні умови щодо постачання електричної енергії.

Відповідно до пункту 6.1.3 договору «Про електропостачання» від 15 січня 2013 року у випадку безпідставного припинення електропостачання, споживач зобов'язаний сплатити субспоживачу штрафні санкції у розмірі 200,00 грн за кожний день припинення електропостачання. Така ж умова зазначена у пункті 6.1.3 договору № 7/9 про постачання електричної енергії.

28 вересня 2014 року садовий будинок позивача відключено від електропостачання.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до СТ «Десенка», третя особа - ОСОБА_4 Визнано дії садового товариства щодо відключення електроенергії в садовому будинку ОСОБА_3 неправомірними, зобов'язано СТ «Десенка» поновити електропостачання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року, визнано недійсним договір № 7/9 від 27 січня 2014 року «Про постачання електричної енергії», укладений між СТ «Десенка» і ОСОБА_3

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів; безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Судами встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладених договорів, спочатку договору від 15 січня 2013 року про постачання електричної енергії, а надалі на підставі договору від 27 січня 2014 року № 7/9 про постачання електричної енергії, який переукладено на підставі рішення, ухваленого протоколом від 20 січня 2013 року № 24 засідання правління СТ «Десенка». Між ОСОБА_3, СТ «Десенка» та Броварським РП ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» договори щодо постачання електричної енергії не укладались.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2016 року , залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року, встановлено недійсність договору від 27 січня 2014 року № 7/9 з тих підстав, що СТ «Десенка» не мало повноваженнями укладати від свого імені з членами садового товариства договори щодо постачання та (або) купівлі - продажу електричної енергії, тоді як тристоронній договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача або договір про технічне забезпечення електропостачання споживача не укладались.

Уклавши договір від 27 січня 2014 року № 7/9 про постачання електричної енергії, сторони припинили дію договору від 15 січня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки визнаний недійсним договір від 27 січня 2014 року не створює юридичних наслідків, а попередній договір від 15 січня 2013 року сторонами припинено, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність між сторонами договірних правовідносин, що виключає підстави для стягнення з відповідача штрафу передбаченого умовами цих договорів.

З огляду на викладене оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, спрямовані на встановлення та переоцінку обставин справи, але відповідно до статтею 400 ЦПК України Верховний Суд не наділений такими повноваженнями, а суди першої та апеляційної інстанції надали їм правильну правову оцінку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд належним чином перевірив доводи апеляційної скарги, виклав мотиви відмови у позові та обгрунтовано відмовив у задоволенні позову, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

С. О. Погрібний

О. В. Ступак