судді Київського апеляційного суду Борисової О.В.
на підставі частини 3 ст.35 ЦПК України висловлюю окрему думку.
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 жовтня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_3. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач надає допомогу, яка має непостійний характер, у недостатньому розмірі для утримання дитини, ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 2 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та порушення норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства на з'ясував наступні обставини: позивач в офіційному шлюбі не перебуває, з 04.05.2017 року по 03.03.2020 рік перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином ОСОБА_4, позивач разом із дітьми проживає в квартирі за договором найму (оренди) житла, позивачем надано суду докази витрат на потреби дитини. Крім того, суд першої інстанції, стягнувши аліменти у твердій грошовій формі, не зазначив про індексацію визначеного розміру аліментів відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Також вказала, що з 1 січня 2019 року мінімально рекомендований розмір аліментів в Україні для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., якому визначений судом розмір аліментів не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи аліменти в розмірі 1500 грн. суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено в частині другій статті 182 СК України, а також врахував сімейний стан відповідача, та те, що останній на даний час отримує дохід який не є достатнім, щоб дозволило відповідачу сплачувати аліменти в тому розмірі про стягнення якого просить позивач.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року змінено в частині розміру аліментів.

Збільшено розмір щомісячних аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1500 грн. до 3000 грн., з індексацію відповідно до закону.

В решті рішення залишено без змін.

Разом з тим вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення аліментів в розмірі 1500 грн., виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи з 19 жовтня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син - ОСОБА_3.

21 квітня 2016 року рішенням Святошинського районного суду шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_1, крім спільного сина зі ОСОБА_2, має ще одну дитину від цивільного чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

ОСОБА_2, крім спільного сина з ОСОБА_1, також має ще одну дитину від цивільної дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представником відповідача 08 серпня 2018 року до відзиву була долучена довідка про доходи видана 02 серпня 2018 року МНВІКП «Сузір'я Стрільця» ТОВ, згідно з якою ОСОБА_2 працює в МНВІКП «Сузір'я Стрільця» ТОВ з 11 вересня 2017 року на посаді рекламного агента та за період з 01 лютого 2018 року по 31 липня 2018 року отримав дохід в розмірі 22623,19 грн.

Як зазначала в суді представник відповідача, ОСОБА_2 не має рухомого та нерухомого майна та на підвердження відсутності нерухомого майна надала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 133386560 від 06 серпня 2018 року.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так при визначені розміру аліментів, суд повинен враховувати:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 1500 грн. є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1013,50 грн).

Вважаю, що судом першої інстанції було вірно враховано матеріальне становище платника аліментів, а саме розмір його заробітної плати, а також наявність у останнього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини.

При розгляді справи позивачем не було доведено, що відповідач має будь - які інші доходи, не зазначалося ні про наявність у відповідача рухомого або нерухомого майна та здійснення ним витрат на придбання майна на суму, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Також ні позивачем, ні її представником в суді першої інстанції не заявлялося клопотання про витребування даних з фіскальної служби для перевірки розміру доходів відповідача.

Матеріали справи не місять доказів достатності ( наявності) у відповідача заробітку (доходу), який би надавав можливість суду призначити аліменти в мінімально рекомендованому розмірі на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до положень частини 3 ст.128 КЗпП України обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Такі ж положення зазначені і в частині 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином збільшення апеляційним судом розміру стягнутих аліментів до 3000 грн. щомісячно, виходячи з наявних в матеріалах доказів, не відповідає приписам ч.3 ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та може поставити відповідача у край скрутне матеріальне становище, так як не можливо стягувати аліменти у розмірі фактично отримуваного доходу.

Стягнення аліментів у визначеному судом апеляційної інстанції розмірі, виходячи з доходів, які отримує платник аліментів, може привести до порушення прав іншої дитини відповідача - ОСОБА_7, щодо її утримання відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, оскільки батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов'язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку.

Вважаю, що відсутні підстав для зміни рішення в частині збільшення розміру аліментів визначених судом першої інстанції.

Суддя О.В. Борисова