Справа №: 398/2720/19
провадження №: 2/398/1590/19
"19" вересня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Завод Автоштамп", про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексації інфляційних втрат,
Позивач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У письмовому клопотанні від 19 вересня 2019 року позивач просила проводити у її відсутність. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Середній заробіток просить стягнути по день винесення судом рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Відповідно до відомостей, внесених до трудової книжки ОСОБА_1 9 січня 2019 року вона була звільнена з посади прибиральник службових приміщень за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу № 02- к. Це також підтверджується Наказом (розпорядженням) № 02-К про припинення трудового договору від 9 січня 2019 року.
Відповідно до індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України форма ОК-7 заробітня плата за останні два повні місяці перед звільненням ОСОБА_1 з ТОВ Завод Автоштамп становила: листопад 2018 року - 2622,68 грн., за грудень 2018 року - 1093,22 грн. З огляду на вищезазначене, середньоденний заробіток ОСОБА_1 за час затримки розрахунку становить: (2622,68+1093,22)/42=88,47 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. Ч. 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.
Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Також суд враховує, що відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно роз`яснень постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 р під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При застосуванні норм КЗпП щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст. 124 Конституції потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо. Суддя не вправі відмовити особі у прийнятті заяви з такими вимогами лише з тієї підстави, що вона не розглядалася комісією по трудових спорах. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи надані суду докази в доводи позивача щодо завдання моральної шкоди, оскільки невиплата розрахунку відповідачем поставила її у скрутне матеріальне становище, керуючись принципами справедливості, розумності, дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 5000 грн.
Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 коп.
Рішення суду в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць, у відповідності до вимог п.2. ч.1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Завод Автоштамп", про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та індексації інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Автоштамп, , місцезнаходження: пров. Бориса Йогансона, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 невиплачену заробітну плату за період з травня 2018 року по січень 2019 року в сумі 10132,57 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 09.01.2019 року по 19.09.2019 року у сумі 19197,99 коп. та моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.

Рішення суду в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць, у відповідності до вимог п.2. ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Автоштамп, , місцезнаходження: пров. Бориса Йогансона, 1 в дохід держави 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене у нарадчій кімнаті та підписане суддею 19.09.2019 року.

Суддя В.В. Орловський