Провадження № 22-ц/802/516/19 Категорія: 50 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.

суддів - Данилюк В.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , на утримання якої рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу. Відповідачем щомісячно сплачуються аліменти у розмірі по 1000 грн..

З 01 вересня 2018 року дочка являється студенткою першого курсу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця (м. Київ) денної форми навчання, у зв`язку із чим уже понесено та будуть понесені додаткові витрати.

Дочка не проживає у гуртожитку університету, оскільки він надається лише пільговим категоріям студентів, а тому вона змушена для неї винаймати квартиру. Сплачуються кошти за періодичні поїздки з Києва до Луцька та у зворотньому напрямку, а також на щоденний проїзд до університету. Також понесені витрати на придбання необхідного для навчання медичного одягу. Крім того, у дочки проблеми із зором, а тому нею понесені витрати на придбання відповідних окулярів та проходження лікарського огляду.

Згідно уточненого розрахунку фактично уже понесено наступні витрати: на обстеження по зору (огляд), придбання окулярів, оправи та ліки - 2090 грн.; придбання медичного одягу - 1032 грн.; придбання підручників (у тому числі з української мови) - 675 грн.; вітаміни для очей - 155,64 грн.; витрати на проїзд сполученням Київ-Луцьк, Луцьк-Київ за період з вересня 2018 року по березень 2019 року - 3073 грн.; витрати на проїзд по місту з вересня по лютий 2018 року - 2400 грн.; оренда квартири за період з серпня 2018 року по березень 2019 року - 50150 грн.; комунальні послуги за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року - 9100 грн., всього 68675,64 грн., а також у майбутньому мають бути понесені наступні витрати: оренда квартири з квітня по липень 2019 року - 26000 грн.; комунальні послуги - 3400 грн.; витрати на проїзд по місту за період з березня по травень 2019 року - 1200 грн.; витрати на проїзд сполученням Київ-Луцьк, Луцьк-Київ за період з березня по травень 2019 року - 1228,41 грн., а всього 31828,41 грн..

Ураховуючи наведене, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 1/2 частину уже понесених та тих, які будуть понесені додаткові витрати на утримання дитини за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1976,32 грн..

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1000 грн. на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову по уточненому розрахунку, а саме стягнути з відповідача на її користь 50% фактично понесених додаткових витрат у розмірі 34337 грн. та 50% додаткових витрат, які мають бути понесені у майбутньому у розмірі 15917,20 грн..

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину щомісячно у розмірі 1000 грн. на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років - підлягає до скасування, а в частині стягнення судових витрат - підлягає зміні з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.7, 11).

На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Із довідки Національного медичного університету імені О.О.Богомольця від 27.09.2018 вбачається, що ОСОБА_4 з 01 вересня 2018 року являється студенткою першого курсу медичного факультету № 1 цього університету, денної форми навчання, навчання за рахунок коштів держбюджету, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2024 року (а.с.13).

Судом вірно встановлено, що у зв`язку із навчанням дочки в університеті позивач ОСОБА_1 понесла витрати на придбання підручників та медичного одягу, а також у зв`язку із проблемами дочки із зором позивач понесла витрати на медичний огляд, придбання засобів та ліків для зору на загальну суму 3952,64 грн., які підтверджені належними доказами (а.с.16, 17, 21).

З урахуванням вимог ст.185 СК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених таких додаткових витрат та вірно стягнув зазначені витати у розмірі 1976,32 грн..

Відмовляючи у стягненні як додаткових витрат сплачених позивачем уже та тих, які будуть сплачені у майбутньому коштів за періодичні поїздки з Києва до Луцька та у зворотньому напрямку, а також на щоденний проїзд до університету, витрат за оренду квартири та оплату житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені витрати не є тими додатковими витратами, які визначені статтею 185 Сімейного кодексу України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду, вважає їх правильним і такими що узгоджуються з нормами матеріального права, у зв`язку із чим оскаржуване рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на необхідність стягнення цих коштів, як додаткових витрат на дитину - відхиляються апеляційним судом, оскільки сплачені кошти є витратами, але не тими, які підлягають відшкодуванню за нормами ст.185 СК України, як про це заявлено у позові.

Разом із тим, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції також дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати щомісячно додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що позивач вимог про стягнення додаткових витрат на період навчання дочки, але не більше як до досягнення 23 років, які вирішені судом першої інстанції - не заявляла.

Додаткові витрати, які можуть бути понесені у майбутньому обмежувалися лише строком - до 31 серпня 2019 року і стосувалися витрат за оренду квартири з квітня по липень 2019 року - 26000 грн.; за комунальні послуги - 3400 грн.; витрат на проїзд по місту за період з березня по травень 2019 року - 1200 грн.; витрат на проїзд сполученням Київ-Луцьк, Луцьк-Київ за період з березня по травень 2019 року - 1228,41 грн., а всього на суму 31828,41 грн., половину яких, а саме 15917,20 грн. позивач просила стягнути із відповідача (а.с.1-6, 54-55).

Оскільки висновки суду першої інстанції про необхідність стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то відповідно до вимог ст.376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Здійснюючи розподіл судових витрат та стягуючи з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., суд першої інстанції положення частини першої статті 141 ЦПК України не врахував.

Уточнивши позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 визначила ціну позову - 50252,02 грн. /(68675,64 + 31828,41): 2/. Судом вірно задоволено позов частково на суму 1976,32 грн., що становить 3,93% від задоволених вимог (1976,32 : 50255,07 х 100).

Таким чином, сума судового збору, яка підлягала стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, виходячи із ставки судового збору, яка підлягала сплаті на час подання позовної заяви - 704,80 грн., у даному випадку становить 27,69 грн. (704,80 : 100 х 3,93).

Оскільки рішення суду в частині розподілу судових витрат ухвалено з порушенням норм процесуального права, то відповідно до вимог ст.376 ЦПК України в цій частині рішення суду підлягає зміні.

У решті рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності задоволення позову у повному обсязі спростовуються вищенаведеними обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2019 року в даній справі в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1000 грн. на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років - скасувати.

Рішення суду в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 27 (двадцять сім) грн. 69 коп..

У решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді