У Х В А Л А

22 квітня 2019 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., особа, дії якої оскаржуються заступник начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

22.10.2018 р. скаржник ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з скаргою про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., особа, дії якої оскаржуються заступник начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3

В скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 05.10.2018 р. його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №47961292 від 26.06.2015 р. з примусового виконання виконавчого листа №2-58ас/2003, виданого Староміським районним судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Скаржник вважає неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо незаконного відкриття виконавчого провадження №47961292 від 26.06.2015 р., яка полягає у тому, що у матеріалах виконавчого провадження заява стягувача про відкриття виконавчого провадження відсутня; йому не надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення; незаконно визначено борг зі сплати аліментів у розмірі 83948,19 грн.

Скаржник також зазначає, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р. винесено незаконно, тому просить її скасувати.

Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р. на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення державним виконавцем надіслано не було, таким чином ним не вжито всіх необхідних дій щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, тому строк для подання даної скарги пропущений боржником з поважних причин і має бути поновлений.

З підстав, зазначених вище, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26.10.2018 р. зазначена вище скарга передана на розгляд Вінницького міського суду Вінницької області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2019 р. дана скарга передана на розгляд судді Медяній Ю.В.

29.01.2019 р. у справі за зазначеною вище скаргою відкрито провадження та залучено до участі у справі стягувача ОСОБА_4

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, у поданій до суду скарзі зазначив, що просить її розглянути у його відсутність.

Особа, дії якої оскаржуються заступник начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала до суду матеріали виконавчого провадження №47961292.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши копію виконавчого провадження №47961292, суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10.07.2003 р. Староміським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист №2-58ає/2003 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 01.07.2003 р. і до його повноліття.

26.06.2015 р. головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47961292 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-58ає/2003 виданого 10.07.2003 р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 01.07.2003 р.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 05.04.2015 р., державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 05.04.2015 р., державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 05.04.2015 р., копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1

Як вбачається з довідки від 18.09.2018 р. №62 Філії КП «Київпастранс» Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо про здійснені відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-58ає/2003/15 від 10.07.2003 р., виданого Староміським райсудом м. Вінниці за період з 01.01.2017 р. по 31.08.2018 р., заборгованість станом на 27.09.2015 р. становила 91038 грн. 63 коп. Утримання заборгованості з заробітної плати ОСОБА_7 розпочалося з січня 2017 року.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження відсутня заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та відомості про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р. боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з тим, скаржник в описовій частині скарги клопотав про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з скаргою, оскільки він був необізнаний про відкриття виконавчого провадження 26.06.2015 р. з огляду на те, що його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №47961292 лише 05.10.2018 р., однак зазначені ним причини пропуску не є поважними та спростовуються тим, що починаючи з січня 2017 року з заробітної плати ОСОБА_1 утримувалися грошові кошти в розмірі 50% від заробітної плати, що не могло бути ним не помічено, що підтверджується довідкою від 18.09.2018 р. №62 Філії КП «Київпастранс» Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо про здійснені відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-58ає/2003/15 від 10.07.2003 р., виданого Староміським райсудом м. Вінниці за період з 01.01.2017 р. по 31.08.2018 р.

З врахуванням наведеного подана скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності заступника начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у незаконному відкритті виконавчого провадження №47961292 від 26.06.2015 р., у не надісланні постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, визнанні незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., підлягає залишенню без розгляду.

05.02.2019 р. заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з тим, що до відділу надійшла заява стягувача (ОСОБА_4) ОСОБА_1 від 10.10.2018 р. стосовно повернення виконавчого листа №2-58ає/2003, виданого 10.07.2003 р. Староміським районним судом м. Вінниці. Відповідно до зазначеної заяви стягувача заборгованість зі сплати аліментів станом на 10.10.2018 р. відсутня. Даною постановою припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення та припинено відрахування із заробітної плати боржника, що здійснюються відповідно до постанови Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві від 24.01.2017 р. №47961292.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Порядок стягнення аліментів визначено ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Вимога щодо незаконного визначення боргу зі сплати аліментів у сумі 83948,19 грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 не оскаржено проведений державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментах в сумі 83948,19 грн. та не наданий власний розрахунок заборгованості.

Крім того, оскаржувана ОСОБА_1 заборгованість по аліментах в розмірі 83948,19 грн. на даний час відсутня, що підтверджується заявою стягувача від 10.10.2018 р., на підставі якої 05.02.2019 р. заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, та заявою ОСОБА_1 від 19.10.2018 р., у якій він повідомив, що борг по аліментам сплачений в повному обсязі, тобто сплативши борг у сумі 83948,19 грн. скаржник фактично його визнав.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином судом встановлено, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо визначення боргу зі сплати аліментів у розмірі 83948,19 грн. слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 11, 19, 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 05.04.2015 р.,

ст. ст. 81, 447-451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., особа, дії якої оскаржуються заступник начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4 в частині визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо незаконного відкриття виконавчого провадження №47961292 від 26.06.2015 р. та не надісланні постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, визнанні незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 р., залишити без розгляду.

В решті скарги, а саме: в частині визнання неправомірною бездіяльності заступника начальника відділу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо визначення боргу зі сплати аліментів у розмірі 83948,19 грн., відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В. Медяна