ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3279/19 Справа № 216/922/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк»

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», на ухвалу Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року, яка постановлено суддею Кузнецовим Р.О у місті Кривому Розі Дніпропетровської області -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ПАТ «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку предявлення їх до виконання, яку 26.10.2018 року було уточнено в прохальній частині заяви та зазначено такі вимоги: поновити строк предявлення до виконання виконавчих документів та видати дублікати вищевказаних виконавчих листів.

В обґрунтування заяви вказано, що 17.03.2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області по справі № 216/922/14 постановлено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідачів на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 у розмірі 2430714,55 грн., а також судовий збір у розмірі 5481,00 грн.

20.04.2016 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень № 50890781 та № 50890851 з примусового виконання виконавчих листів по справі № 216/922/14 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 2430714,55 грн. та судового збору в розмірі 5481,00 грн.

19.09.2017 при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень представником АТ «Дельта Банк» було виявлено, що 31.03.2017 року державним виконавцем прийнято постанови про повернення вищевказаних виконавчих листів стягувачеві. При цьому, копії постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві, разом з оригіналами виконавчих листів АТ «Дельта Банк» не отримував.

Зауважує на тому, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.03.2015 року залишається не виконаним. Боржники не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання рішення.

Ухвалою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів до суду першої інстанції для продовження розгляду посилаючись на ті обставини, що висновок суду першої інстанції про те, що Банком не оскаржено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа не має жодного відношення до розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки чинним законодавством передбачено право стягувача на отримання дублікатів виконавчих листів в разі їх втрати.

Зауважує на тому, що Банк не отримував як постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві, так і оригіналів виконавчих листів.

При цьому вважає, що покладення судом на Банк обовязку надати докази втрати виконавчого документу є безпідставним, оскільки Банком надано належні та допустимі докази перебування виконавчих листів на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, а їх повернення на адресу Банку ґрунтуються на припущеннях.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року скасовано та постановлено нове рішення по справі про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з відповідачів на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 у розмірі 2430714,55 грн., а також судовий збір у розмірі 5481,00 грн.

13 травня 2015 року представником позивача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 отримано виконавчий лист та копію рішення суду.

20.04.2016 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень № 50890781 та № 50890851 з примусового виконання виконавчих листів по справі №216/922/14 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 2430714,55 грн. та судового збору в розмірі 5481,00 грн. (том 2 а.с.175-184).

З листа начальника Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.03.2017 № 1308 (том 2, а.с.182) вбачається, що стягувачу ПАТ «Дельта Банк» було надано строк десять робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення, згідно з п. 5 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», авансувати витрати, повязані з підготовкою технічної документації на майно та розяснено, що в разі невиконання вказаної норми, виконавчий документ буде повернуто стягувачу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зі змісту постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 31.03.2017 року (том 2 а.с.183) вбачається, що стягувач ПАТ «Дельта Банк» не здійснив додаткове авансування витрат виконавчого провадження в наданий йому строк, у звязку з чим згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 216/922/14-ц, виданий 17.03.2015 року було повернуто стягувачеві.

Зазначену постанову державного виконавця Пилявець О.В. було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується супровідним листом від 31.03.2017 року № 1802 (том 2 а.с.184).

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку предявлення їх до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що доказів втрати виконавчих листівстягувачем надано не було, та постанова державного виконавця про повернення виконавчих документів ПАТ «Дельта Банк» не оскаржувалась.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначений висновок зроблений судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пункту 17.4 розділу XII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

За правилами ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61-22036св18).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стягувача заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, посилаючись на відсутність доказів втрати виконавчого листа, не перевірив доводів заявника, оскільки відповідно до матеріалів справи виконавчі листи знаходились на виконанні у Центрально-Міському відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зі змісту постанови державного виконавця Пилявець О.В. від 31.03.2017 року вбачається, що виконавчий лист № 216/922/14-ц, виданий 17.03.2015 року було повернуто стягувачеві та зазначена постанова державного виконавця Пилявець О.В. разом із виконавчим листом була направлена на адресу ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується супровідним листом від 31.03.2017 року № 1802, однак матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу була направлена стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно п.6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, з встановлених судом апеляційної інстанції обставин слідує, що судом першої інстанції було порушено право заявника на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права та є передчасною, у звязку з чим, наведені судом першої інстанції обґрунтування підстав для відмови у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого документу не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року скасувати та направити матеріали за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку предявлення їх до виконання до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: