Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 682/3632/18

провадження № 61-7738ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року в частині недотримання судом правил підсудності та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_5звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції,ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку з підстав недотримання судом правил територіальної та предметної юрисдикції.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 щодо недотримання судом правил підсудності відхилено, ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року в цій частині залишено без змін, закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року щодо недотримання судом правил предметної юрисдикції.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у квітні 2019 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року та постановуХмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року в частині недотримання судом правил предметної юрисдикції у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року щодо порушення судами правил підсудності слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обгрунтовано виходив з того, що цей позов за правилами виключної підсудності підлягає розгляду у Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги з приводу нерухомого майна, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

За наведеного, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов'язків, що пов'язані із нерухомим майном.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Позивачем заявлено позовні вимоги з приводу нерухомого майна - нежитлового приміщення, що знаходиться на АДРЕСА_1, а тому такий позов обґрунтовано заявлено в суд за місцезнаходженням нерухомого майна.

Закриваючи апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року щодо недотримання судом правил предметної юрисдикції, суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 353 ЦПК України та обгрунтовано виходив з того, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі щодо недотримання судом предметної юрисдикції не оскаржується окремо від рішення суду.

Такий висновок викладений у постанові ВеликоїПалати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 760/20886/17-ц.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції мав підстави для перегляду ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності в розумінні як територіальної, так і предметної, суб'єктної та інстанційної юрисдикції, є безпідставними та суперечать ЦПК України.

Твердження ОСОБА_4 про те, що провадження у справі відкрито з порушенням правил підступності, оскільки позовні вимоги не стосуються усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язані із позбавленням володіння, а містять лише вимогу про визнання дій неправомірними і покладення якогось невизначеного обов'язку на відповідача, є необґрунтованими та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року в частині недотримання судом правил підсудності та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

В. М.Сімоненко