Справа № 754/7039/19
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2019 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до його подання, шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме щодо реалізації майна - 3-х кімнатної квартири, загальною площею 94,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передавання даного нерухомого майна на відповідальне зберігання або оренду будь-яким третім особам.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 26.04.2007 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено договір Іпотеки № 030.29-50/256-С, яким вона передала у якості забезпечення виконання зобов`язань її сина, ОСОБА_2 за Кредитним договором № 030.29-50/256-С від 25.04.2007 року, нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 94,00 кв. м. , жилою площею 47,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 10.05.2019 року до квартири заявника за адресою: АДРЕСА_1 прийшло 3 невідомих людей, які представившись представниками «Укрсоцбанку» сказали, що дана квартира вже не належить заявнику, оскільки вона знаходилася в іпотеці і банк перереєстрував її за собою відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Також представники банку зазначили, що оскільки квартира вже власність банку, то вони будуть викликати ключника та міняти замки. На заперечення щодо цього вони показали якісь бумажки та сказали що вони свідчать про те, що вищевказана квартира вже власність « Укрсоцбанку ». Заявник є пенсіонеркою, проживає в зазначеній квартирі і не має можливості розібратися в зазначеній ситуації, а представники Банку вимагають щоб вона негайно звільнила приміщення, оскільки у них вже є на її квартиру покупець.

Розгляд заяви згідно ст.153 ЦПК України здійснено судом без повідомлення учасників справи.

Оглянувши матеріали долучені до заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За правилами ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, заявником не надано доказів існування обставин, якими вона обґрунтовує заяву про забезпечення позову, та що існує реальна загроза реалізації нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 94,00 кв.м., жилою площею 47,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження обґрунтованості вимог заявника долучено лише документи, що підтверджують право власності заявника на вказану вище квартиру, однак інші фактичні дані, які б свідчили про, те що спірна квартира наразі знаходиться у власності АТ «Укрсоцбанк», як зазначено у заяві, а також докази того, що представники Банку вимагають щоб заявник негайно звільнила приміщення, відсутні. Зазначене позбавляє суд можливості пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову необґрунтована, відтак, підстави для її задоволення відсутні, а тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 95, 149-153 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: