У Х В А Л А

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 757/31035/15-ц

провадження № 61-634ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що вперше до суду касаційної інстанції вона звернулась 27 грудня 2018 року, проте ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 січня 2019 року її первісну касаційну скаргу повернуто у зв'язку з тим, що її не підписано особою, яка її подала.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київським апеляційним судом прийнято постанову 06 грудня 2018 року, повний текст складено 07 грудня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду припадав (з урахуванням вихідних та святкових днів) на 08 січня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Посилаючись на те, що в ухвалі від 15 січня 2019 року Верховний Суд роз'яснив, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, а необхідною умовою реалізації права на касаційне оскарження рішення суду є обізнаність особі з його змістом, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Враховуючи те, що первісну касаційну скаргу заявнику повернуто 15 січня 2019 року, а повторно ОСОБА_1 звернулась до суду касаційної інстанції лише 06 лютого 2019 року, заявнику необхідно зазначити обставини, які перешкоджали їй, після повернення касаційної скарги, подати підписану скаргу до 06 лютого 2019 року та надати належні і допустимі докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспортадля фізичних осіб-громадян України.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 14 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник