Справа № 2/325/150/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2019 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Васильцової Г.А.,
секретарі Міняйло А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальов Дмитро Валерійович до Гірсівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,
Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 11,4705 га для ведення особистого селянського господарства на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_1 право на яку померлої було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 14 квітня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка за станом здоров'я з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала разом з ОСОБА_1 та перебувала на його утриманні. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 11,4705 гектарів на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Оскільки матір позивача померла у лікарні м. Москви, тому ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за місцем смерті матері. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися про що подали відповідні заяви нотаріусу. Таким чином, ОСОБА_1. фактично прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку у позивача відсутній, бо був втрачений за життя померлою. За таких обставин просить задовольнити заявлені вимоги.
Заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано.
Ухвалою суду від 06 березня 2019 року судом було витребувано з Приазовської районної державної нотаріальної контори (смт. Приазовське, вул.. Пушкіна, 5) інформаційну довідку із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Москва Росія.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 16/.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 - позивача по справі /а.с. 13/ матір'ю зазначена ОСОБА_3.
Звісним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є син ОСОБА_1 - позивач по справі, з яким проживала померла в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки нотаріуса Шатурського нотаріального округу Московської області Плешкової С.В. /а.с. 17/ ОСОБА_1 03 липня 2018 року звернувся до нотаріальної контори за місцем смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини.
03 липня 2018 року заведена спадкова справа № 47/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином, суд вважає, слід визнати той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав спільно зі спадкодавцем померлою ОСОБА_3 в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1.
Вирішуючи питання про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, на належне їй майно, що складається, у тому числі, з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 11,4705 га, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 /а.с. 20/ та копія витягу з Державного земельного кадастру /а.с. 21-27/.
Згідно довідки нотаріуса Шатурського нотаріального округу Московської області Плешкової С.В. /а.с. 17/ ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та станом на 26 вересня 2018 року є єдиним спадкоємцем, звернувшимся до нотаріуса, який прийняв спадщину.
Інші звісні спадкоємці: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини, що підтверджується заявами /а.с. 18, 19/.
Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 27.03.2019 року, наданої з Приазовської державної нотаріальної контори /а.с. 35/, за параметром запиту: ОСОБА_3, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, - у Спадковому реєстрі інформація відсутня.
Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи). Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, з урахування того, що ОСОБА_1 мешкав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 і протягом строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 11,4705 гектарів на території Надеждинської сільської ради, право на яку померлої ОСОБА_3 посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 14 квітня 2004 року.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальов Дмитро Валерійович до Гірсівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 в період часу з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 11,4705 га для ведення особистого селянського господарства на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_1 право на яку померлої було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданим Приазовською районною державною адміністрацією 14 квітня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 22.04.2019 року.

Суддя: