Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 Справа №607/2213/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 06 січня 2016 року вона (ОСОБА_2) перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3, яка на даний час перебуває на її утриманні. При цьому, зазначає, що наданий час її (ОСОБА_2) матеріальне становище не дозволяє належним чином забезпечувати усі потреби неповнолітньої дочки, а коштів, які іноді відповідач надає на утримання дочки у сумі 500-700 гривень є недостатньо для належного та гармонійного розвитку дитини. Разом із цим вказує, що у зв'язку із здійсненням догляду за дитиною у неї відсутня можливість працевлаштуватись, а інших доходів, крім соціальної допомоги у неї немає. Натомість, відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а тому може належним чином забезпечувати неповнолітню дочку ОСОБА_3. З цих підстав просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Будз Т.В. у судове засідання не з'явилися, подавши спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 не подавав.

За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Судом установлено:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2016 року, про що складено актовий запис №1 Синявської сільської ради Збаразького району, Тернопільської області, якою 06 січня 2016 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3.

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3, про що складено актовий запис №12 Мишковицької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, якою 22 вересня 2016 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4.

Довідкою №55 виданою 28 січня 2019 року Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що неповнолітня дочка сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає разом із матір'ю (позивачем по справі) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків наданих Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області 15 січня 2019 за №39, розмір доходів позивача ОСОБА_1 за 2 квартал 2018 року отриманих у ТОВ «СЕ Борднетце Україна» складає: 157,32 гривень - додаткове благо та 3529,75 гривень - заробітна плата; інформація про доходи за 3 квартал 2018 року - відсутня.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Натомість, судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від встановленого ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку щодо належного утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, достатнього для її гармонійного розвитку.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також доказів наявності у нього на утриманні інших дітей, чи непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

За вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 січня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 22 квітня 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка