печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7024/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_2 у справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 15 лютого у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно із позовною заявою позивач подав до суду і заяву про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходів, наклавши арешт на квартиру АДРЕСА_1, та заборонивши відповідачу ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати, передавати у заставу, будь-яким іншим чином розпоряджатися вказаною квартирою № 939.

Із змісту заяви та додатків до неї, з врахуванням позовної заяви з додатками, вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, укладений між 31 липня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрованим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вечер С. М. за № 723.

Разом з тим, спірний об'єкт нерухомості житлового фонду було придбано позивачем, як він вказує, під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_6, право власності якої було визнано заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, а у подальшому скасовано. Проте до скасування заочного рішення суду від 17 травня 2018 року та призначення судового розгляду у загальному порядку, відповідач уклала спірний правочин з ОСОБА_7, продавши квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

За частиною другою статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз'яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об'єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що доцільно накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - квартиру № № АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження на час розгляду справи до набрання законної сили постановленим судовим рішенням.

Як передбачено положеннями частини сьомої статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та витребування майна задовольнити.

Накласти арешт на п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1

Заборонити відповідачу ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати, передавати у заставу, будь-яким іншим чином розпоряджатися п'ятикімнатною квартирою АДРЕСА_1

Боржник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3

Стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2, поштовий індекс 04211.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова