Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа №2-917/11

провадження № 61-8029ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від

06 березня 2019 року, яка викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частинами першою та третьою статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір.

У касаційній скарзі заявник просить Верховний Суд повідомити йому суму судового збору та реквізити для його сплати.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн).

Таким чином, за подання касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції або надати докази, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

Також, у порушення пункту 3 частини другої та пункту першого частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено позивача та відповідача: ОСОБА_2 та Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, та адреси їх місце проживання/місцезнаходження.

У зв'язку з цим, заявнику необхідно зазначити усіх учасників справи, зокрема, позивача та відповідача, надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде вирішено Верховним Судом після усунення заявником зазначених недоліків.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик