КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/685/19
Провадження № 2/552/517/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Кузіної Ж.В.

секретаря Дубовик І.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_3 комбікормовий завод», третя особа обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузок» про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що з 1993 по 2002 роки вона працювала на ДП «ОСОБА_3 комбікормовий завод» та у 1998 році отримала квартиру від підприємства. Вартість пайового внеску у придбанні квартири склала 10 000 грн., яку вона сплатила. Позивач 20 років відкрито проживає у даній квартирі, добросовісно користується та володіє, утримує, сплачує комунальні платежі. Дана квартира не перебуває у державній власності та на балансі ПАТ «ОСОБА_3 комбікормовий завод» також не перебуває.

Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; відмовлено у прийнятті визнання представником відповідача позову; витребувано з ПП ПБТІ «Інвентаризатор» копію документу щодо переходу права власності на АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав пославшись на викладені в позовній заяв обставини та пояснив, що відповідачем була придбана спірна квартира. На підприємстві на той час був створений ЖБК, членом якого була позивач, яка сплатила пайову участь у придбанні квартири у розмірі 10 000 грн. На даний час відповідач перебуває у стадії припинення юридичної особи у результаті ліквідації. Відповідачем визнані позовні вимоги. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариства «ОСОБА_3 комбікормовий завод» у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, клопотань про відкладення справи не надходило.

Представник третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузок» в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи, які не зявилися в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з 25 серпня 1993 року по 31 липня 2001 року перебувала у трудових відносинах з ДП «ОСОБА_3 комбікормовий завод».

У послідуючому підприємство змінило найменування: ДП «ОСОБА_3 комбікормовий завод» перетворено у ВАТ «ОСОБА_3 комбікормовий завод» ( наказ №195 від 23.09.1997р.); ВАТ «ОСОБА_3 комбікормовий завод» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 комбікормовий завод» згідно рішення загальних зборів акціонерів ( протокол № 2 від 21.04.2011р.), а згідно рішення загальних зборів акціонерів (протокол № 1 від 12.04.2017р.) перейменоване на ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОСОБА_3 комбікормовий завод» (а.с.27).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі ЦК), зокрема із правочинів.

Згідно договору купівлі-продажу від 24 квітня 1998 року ОСОБА_5 продав а ВАТ «ОСОБА_3 комбікормовий завод» купив квартиру 3 в житловому будинку по вул. Зіньківській, № 11/31 в місті Полтаві. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_6 ( а.с. 136).

Відповідно протоколу № 3 засідання виконавчого комітету ОСОБА_3 міської Ради народних депутатів від 22.07.1998 року , 2-кімнатну квартиру № 3, жилою площею 28,3 м2 в будинку по вул. Зіньківській,11/31, яка придбана в колективну власність ВАТ «Комбікормовий завод», надано ОСОБА_1 на склад сімї з 3-х осіб, відповідно до спільної постанови адміністрації та комітету профспілки комбікормового заводу, з передачею даної квартири у державну власність.

За повідомлення Управління майном комунальної власності міста ОСОБА_3 міської ради від 11.10.2018 року № Д01-05/а.1-12/650 квартира АДРЕСА_2 в комунальній власності територіальної громади міста та на балансі комунального підприємства «ЖЕО№2» не перебуває ( а.с.23).

Дана квартира не належить та не належала до сфери управління регіонального відділення,як державне майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «ОСОБА_3 комбікормовий завод» ( а. с.24).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працювала на ОСОБА_3 комбікормовому заводі, займала посаду голови профспілкового комітет, вела квартирний облік. Квартиру, в якій проживає позивач ОСОБА_3 комбікормовий завод придбав на пайовій участі, дану квартиру завод на баланс не приймав. Для інших працівників також придбавались квартири, які на даний час вже приватизовані. Згідно колективного договору, частина коштів за придбання квартири перераховувались на підприємство. Позивач також вносила кошти на рахунок підприємства. Ніякого житлового кооперативу на заводі не створювалось .

Статтею 4 ЦК України визначено , що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до ч.3 ст. 12 , ч.1 статті 81ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Нормами ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира придбана ОСОБА_4 акціонерним товариством «ОСОБА_3 комбікормовий завод», представник відповідача надав заяву про визнання позовних вимог, а тому між сторонами відсутній спір та останні можуть вирішити це питання шляхом передачі в установленому законом порядку права власності від відповідача до позивача.

Посилання представника позивача щодо неможливість оформлення в позасудовому порядку права власності на квартиру у звязку з відкриттям процедури припинення юридичної особи в результаті ліквідації є неспроможними та суперечать законодавству.

Згідно ст. 59 ГК України припинення субєкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

На час розгляду справи відомості про ПАТ ««ОСОБА_3 комбікормовий завод» як юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не виключені.

Крім того, суд не може підміняти інший орган та задовольнити позовні вимоги з підстав лише визнання позову відповідачем.

Що стосується правових норм на які посилається позивач та представник позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» , то як встановлено в судовому засіданні позивач не є членом будь-якого кооперативу, не сплачувала кошти у вигляді пайових внесків до кооперативу, а тому застосування такої законодавчої норми в даних правовідносинах не може бути.

Статтею 398 ЦК України визначено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

У позивача не виникло право володіння відповідно до ст. 398 ЦК України, оскільки суду не надано договору з власником або іншою особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Стаття 401 ЦК України регламентує, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Зазначені положення стосуються виключно визначення поняття права обмеженого користування чужим майном як окремого речового права, що відноситься до категорії прав на чужі речі (сервітуту).

Проте позивач звертається з позовними вимогами про визнання права власності , а не встановлення сервітуту як права обмеженого користування чужим майном квартирою.

Посилання на ст. 405 ЦК України взагалі недоречне, оскільки позивач звертається до суду сама та зазначає, що будь-які члени сімї в спірній квартирі не проживають та не перебувають на реєстраційному обліку.

Статті 64 та 65 ЖК України регламентують права і обов'язки членів сім'ї наймача, право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення та також не можуть бути застосовані до даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не вірно вибраний спосіб захисту права, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенін позових вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Відповідач: ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОСОБА_3 комбікормовий завод» , місце знаходження м. Полтава, вул.. М.Бірюзова,43, ідентифікаційний код в .

Третя особа: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузок», місце знаходження м. Полтава, вул. Зіньківська,6, ідентифікаційний номер в .

Головуючий суддя Ж.В. Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 26 квітня 2019 року