Справа № 698/433/17
Провадження № 2/698/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранов О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2017 року позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) як законний представник неповнолітніх спадкоємців ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04.09.2016 року помер її колишній чоловік ОСОБА_6, у шлюбі з яким було народжено двоє дітей син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також позивач зазначила, що після відкриття спадщини їй стало відомо про те, що 22.03.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції за актовим записом № 8. З огляду на наявність у ОСОБА_6 на час укладення шлюбу онкологічного захворювання, лікування якого повязане із застосуванням медичних препаратів, які могли негативно вплинути на свідомість останнього, позивач вважає, що ОСОБА_6 не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними. Отже, як на думку позивача, укладений ОСОБА_6 шлюб підлягає визнанню недійсним з наведених вище підстав. Для визначення прижиттєвого психічного стану ОСОБА_6 позивачем було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. З метою зясування обставин справи представником позивача було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.(а.с.12-20) Крім того, під час судового розгляду позивач заявила клопотання про допит її в судовому як свідка за правилами ст. 234 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення позову у повному обсязі з мотивів надуманості тверджень позивача. В обґрунтування заперечень, зокрема зазначили, що за життя ОСОБА_6 не мав будь-яких ознак психічного розладу. Відповідно стороною відповідача стверджується, що медична документація, складена щодо ОСОБА_6 не містить будь-яких обєктивних відомостей щодо наявності у останнього психічних розладів. Стороною відповідача зауважено, що на час, коли за твердженням сторони позивача, ОСОБА_6 «не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними», останній з дотриманням встановлених правил: особисто керував автомобілем; займався підприємницькою діяльністю; мав у розпорядженні мисливську вогнепальну зброю, тощо. З метою зясування обставин справи представником відповідача було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18.(а.с.27) Крім того, під час судового розгляду відповідач заявила клопотання про допит її в судовому як свідка за правилами ст. 234 ЦПК України.

Відповідно до ухвал суду від 04.12.2017 року та від 26.06.2018 року провадження у справі зупинялося на час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи та повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З свідоцтва про смерть виданого 13.09.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції вбачається, що ОСОБА_6 помер 04.09.2016 року у селищі Катеринопіль, про що складено актовий запис № 76 від 06.09.2016 року.(а.с.8)

З свідоцтва про народження виданого 05.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Катеринопільського районного управління юстиції вбачається, що за життя ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також вбачається, що матірю ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_1.(а.с.6)

З свідоцтва про народження виданого 07.07.1999року відділом реєстрації актів громадянського стану Катеринопільського районного управління юстиції вбачається, що за життя ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також вбачається, що матірю ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1.(а.с.6)

З рішення виконавчого комітету Катеринопільської селищної ради Черкаської області від 14.09.2016 року № 123 вбачається, що вказаним органом відповідно до вимог ст. 177 СК ОСОБА_1 надано дозвіл на оформлення спадкових прав своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Отже, ОСОБА_1 є законним представником, який звернувся до суду для захисту прав своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.7)

З актового запису про шлюб від 22.03.2016 року № 8 вбачається, що згідно вказаного актового запису зареєстровано шлюб укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_20 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - «Орєхова»). Також вбачається, що на час проведення державної реєстрації шлюбу кожен з подружжя був розлучений.(а.с.23)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що близько 16 років працює лікарем психіатром Катеринопільської ЦРЛ. Також повідомив, що за життя ОСОБА_6 на протязі 10 років був особисто знайомий та зустрічався з останнім близько разу у місяць, чи раз на три місяці. В дружніх відносинах не перебував. В останнє бачив ОСОБА_6 приблизно за 3-4 місяці до смерті. Пояснив, що як на протязі всього спілкування з ОСОБА_6, так і при останній зустрічі не бачив у нього жодних ознак психічного розладу. При цьому уточнив, що фахова освіта та тривалий досвід роботи давали йому можливість за будь-яких обставин виявити ознаки психічних розладів у ОСОБА_6 у випадку наявності останніх. Пояснив, що має чітку професійну впевненість щодо відсутності жодних патологічних станів у психіці ОСОБА_6.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що за життя ОСОБА_6 товаришував з останнім і спілкувався з ним до самої смерті. Жодних ознак розладу у поведінці ОСОБА_6 за час спілкування з останнім свідок не бачив. Повідомив, що весною 2016 року майже кожні вихідні дні, разом з ОСОБА_6 їздили на риболовлю. Поїздки відбувалися автомобілем ОСОБА_6, яким останній керував особисто. При цьому ОСОБА_6, керуючи автомобілем, належним чином реагував на зміну дорожньої ситуації і проблем з дотриманням безпеки руху не виникало. Одного разу під час риболовлі, чув як ОСОБА_6 близько 10 разів телефонувала колишня дружина. Спочатку ОСОБА_6 не брав трубку, пояснюючи товаришу, що це колишня дружина і він не бажає з нею спілкуватися. Згодом ОСОБА_6 відповів на дзвінок, включивши голосний звязок, і свідок чув як він сперечався з колишньою дружиною ОСОБА_1, яка просила його укласти заповіт на користь її дітей, оскільки він скоро помре. Щодо другого шлюбу ОСОБА_6 повідомив, що останній був ним задоволений і ніколи не скаржився на проблеми у вказаному шлюбі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що працює начальником відділу ДРАЦС Катеринопільського районного управління юстиції. В березні 2016 року перебувала у відпустці, але зайшла на роботу по особистих питаннях. В цей час ОСОБА_6 разом з майбутньою дружиною ОСОБА_20 звертався до відділу ДРАЦС з проханням зареєструвати шлюб до спливу, передбаченого законом місячного строку очікування, оскільки його майбутня дружина є вагітною, а він хворіє онкологічне захворювання. При цьому свідок підтвердила, що в її присутності посадовою особою відділу ДРАЦС було розяснено право на ознайомлення сторін із станом здоровя кожного з подружжя на, що останні повідомили, що їм усе відомо про стан здоровя кожного, зокрема про вагітність дружини і онкологічне захворювання чоловіка і вони відмовляються від звернення до лікарні. В подальшому, особистими підписами підтвердили вказану обізнаність при складенні актового запису. Щодо стану психічного здоровя ОСОБА_6 свідок повідомила, що протягом тривалого часу працює у органах ДРАЦС і їй доводилося зустрічатися з іншими людьми, які б мали певні поведінкові розлади, але ОСОБА_6 до їх числа не відноситься, оскільки з його поведінки не вбачалося жодних ознак будь-якого розладу психіки. Під час спілкування з працівником ДРАЦС відповіді ОСОБА_6 були чіткими, зваженими, логічними та усвідомленими, які у повному обсязі відповідали поставленим запитанням. Також пояснила, що вона не є зацікавленою особою, оскільки не причетна до складення оспорюваного акту про реєстрацію шлюбу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що була рідною матірю ОСОБА_6 і за життя останнього не бачила жодних відхилень у психічному здоровї сина. Щодо укладення шлюбу повідомила, що у 2015 році син розлучився з першою дружиною ОСОБА_18. Але з вересня 2014 року фактично залишив першу родину і почав спільно проживати з іншою жінкою на імя ОСОБА_20. Згодом разом прийшли і повідомили про намір зареєструвати шлюб, отримавши згоду уклали шлюб в 2016 році. Був задоволений другим шлюбом про що неодноразово повідомляв матері. Під час відвідування сина і другої невістки бачила, що у родині усе гаразд.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що за життя ОСОБА_6 товаришував з останнім і спілкувався з ним до самої смерті. Жодних ознак розладу у поведінці ОСОБА_6 за час спілкування з останнім свідок не бачив. Повідомив, що весною 2016 року майже кожні вихідні дні, разом з ОСОБА_6 їздили на риболовлю. Поїздки відбувалися автомобілем ОСОБА_6, яким останній керував особисто. При цьому ОСОБА_6, керуючи автомобілем, належним чином реагував на зміну дорожньої ситуації і проблем з дотриманням безпеки руху не виникало. Одного разу під час риболовлі, чув як ОСОБА_6 близько 10 разів телефонувала колишня дружина. Спочатку ОСОБА_6 не брав трубку, пояснюючи товаришу, що це колишня дружина і він не бажає з нею спілкуватися. Згодом ОСОБА_6 відповів на дзвінок, включивши голосний звязок, і свідок чув як він сперечався з колишньою дружиною ОСОБА_1, яка просила його укласти заповіт на користь її дітей, оскільки він скоро помре. Щодо другого шлюбу ОСОБА_6 повідомив, що останній був ним задоволений і ніколи не скаржився на проблеми у вказаному шлюбі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що працює начальником відділу ДРАЦС Катеринопільського районного управління юстиції. В березні 2016 року перебувала у відпустці, але зайшла на роботу по особистих питаннях. В цей час ОСОБА_6 разом з майбутньою дружиною ОСОБА_20 звертався до відділу ДРАЦС з проханням зареєструвати шлюб до спливу, передбаченого законом місячного строку очікування, оскільки його майбутня дружина є вагітною, а він хворіє онкологічне захворювання. При цьому свідок підтвердила, що в її присутності посадовою особою відділу ДРАЦС було розяснено право на ознайомлення сторін із станом здоровя кожного з подружжя на, що останні повідомили, що їм усе відомо про стан здоровя кожного, зокрема про вагітність дружини і онкологічне захворювання чоловіка і вони відмовляються від звернення до лікарні. В подальшому, особистими підписами підтвердили вказану обізнаність при складенні актового запису. Щодо стану психічного здоровя ОСОБА_6 свідок повідомила, що протягом тривалого часу працює у органах ДРАЦС і їй доводилося зустрічатися з іншими людьми, які б мали певні поведінкові розлади, але ОСОБА_6 до їх числа не відноситься, оскільки з його поведінки не вбачалося жодних ознак будь-якого розладу психіки. Під час спілкування з працівником ДРАЦС відповіді ОСОБА_6 були чіткими, зваженими, логічними та усвідомленими, які у повному обсязі відповідали поставленим запитанням. Також пояснила, що вона не є зацікавленою особою, оскільки не причетна до складення оспорюваного акту про реєстрацію шлюбу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що близько 10 років була знайома з ОСОБА_6. При розлученні ОСОБА_6 з першою дружиною запитувала у останнього причину розлучення на що останній пояснив, що спільне життя не склалося. Пізніше, десь наприкінці серпня 2016 року бачила його дуже схудлим і коли запитала, що з ним ОСОБА_6 пояснив, що колишня дружина поробила йому на смерть. В останнє бачила його незадовго до смерті, коли він був за кермом автомобілю, впізнав свідка, але до неї не виходив бо був дуже слабкий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що навесні 2016 року була неподалік від магазину, де торгує остання. Перед тим зустрілася з ОСОБА_6, який привітався до неї, але спочатку вона його не впізнала, оскільки останній дуже схуд. Після привітання ОСОБА_6 зайшов до магазину, де торгувала ОСОБА_1. Потім свідок чула звідти шум сварки і крики дитини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що є колишньою дружиною брата ОСОБА_6 і за життя ОСОБА_22 часто спілкувалася з останнім. Пояснила, що не помічала у ОСОБА_6 проявів психічних відхилень, хоча вона і не є фахівцем. Під час спілкування до самої смерті останній впізнавав її і спілкувався як завжди. Пояснила що, після того як в ОСОБА_6 виявили онкологічне захворювання останній став більш знервованим і вона чула як він висловлював твердження про те, вказане захворювання є наслідком негативного впливу з боку колишньої дружини бо остання йому поробила. Свідку відомо, що ОСОБА_6 неодноразово відвідував бабок з метою зняття порчі. Свідок дала ствердну відповідь на запитання позивача ОСОБА_1: «Чи вважав він мене відьмою?». Також пояснила, що їй нічого не було відомо про новий шлюб ОСОБА_6.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12М повідомила суду, що була знайома з подружжям ОСОБА_6 близько 16 років. Під час перебування ОСОБА_6 у першому шлюбі перебувала у дружніх відносинах з цією родиною. Після розлучення зустріла ОСОБА_6, який мав хворобливий вигляд і повідомив про онкологічне захворювання. Через деякий час питав у свідка чи не знає вона, де знайти таку бабку щоб відробила йому тому, що ОСОБА_12 поробила йому на смерть. За проханням ОСОБА_6 порадила йому бабку, яку саме не памятає. Згодом при зустрічі чула від ОСОБА_6, що після відвідування бабки йому полегшало, але він вважає, що ОСОБА_12 продовжує йому поробляти на смерть. Також свідок повідомила, що погіршення свого стану ОСОБА_6, зокрема повязував з відвідуванням його донькою, яка, як на думку останнього, використовувалася матірю ОСОБА_1 для продовження її негативного впливу.

Допитаний в судовому засіданні в порядку ст. 234 ЦПК України свідок ОСОБА_1В повідомила суду, що після розлучення з ОСОБА_6 певний час мала непогані відносини з останнім. Однак, після виявлення онкологічного захворювання ОСОБА_6 почав звинувачувати її у причетності до виникненні такого захворювання внаслідок застосування нетрадиційних методів. Згодом дзвонив до дітей, яким казав, що їх мати поробила йому на смерть і якщо вона не припинить поробляти, то він її заріже. Іншого разу ОСОБА_6 звинуватив доньку у погіршенні стану здоровя, оскільки після приходу останньої стан його здоровя значно погіршився. Вважав, що донька, як і мати є відьмою. Навесні 2016 року, дуже схудлий один раз приходив до магазину в якому торгує свідок, де з погрозою злякав свідка і доньку, яка перебувала поруч, словами: «Я прийшов за тобою; Не буде тебе, то й не буде в мене хвороби». Після цього розкидав одяг у магазині. На запитання адвоката ОСОБА_2 повідомила, що психоемоційний стан ОСОБА_6 настільки погіршився, що того разу у магазині він мав намір задушити свідка, але остання врятувалася втечею. Також свідок пояснила, що до погіршення відносин з ОСОБА_6, останній повідомляв їй про відсутність в нього наміру одружуватися будь з ким.

Допитаний в судовому засіданні в порядку ст. 234 ЦПК України свідок ОСОБА_3В повідомила суду, що вона та ОСОБА_6 почали спільно проживати з осені 2014 року. Згодом на пропозицію ОСОБА_6 погодилася народити спільну дитину. Через місяць чи два після зачаття, разом довідалися про наявність у ОСОБА_6 онкологічного захворювання. Проживала разом з ОСОБА_6 до смерті останнього. За час спільного проживання як до укладення шлюбу у березні 2016 року, так і після вона не бачила жодних ознак психічного розладу у ОСОБА_6. Пояснила, що останній дуже хотів жити і вірив у своє зцілення. Пояснила, що воля чоловіка до життя була настільки сильною, що коли у червні 2016 року у нього обірвався тромб, то лікарі пояснили, що шансів на життя не має, але він вижив. При цьому він дуже чекав народження дитини і навіть після погіршення стану здоровя багато разів казав, що не помре, доки не потримає дитину на руках. Після народження сина ОСОБА_23 у серпні 2016 року дуже опікувався ним, приділяв багато уваги та був зразковим батьком. Зважаючи на це, після народження дитини, у невідкладних випадках без остраху, залишала немовля на чоловіка. При цьому повідомила, що увесь час хвороби чоловік не вживав наркотичних засобів з метою знеболювання, обходячись звичайними сильнодіючими знеболювальними препаратами, оскільки для вжиття наркотичних знеболювальних було потрібно їздити до лікарні, а він хотів більше бути вдома. Щодо конфліктів чоловіка з колишньою дружиною, то памятає, як навесні 2016 року, чоловік повернувся з рибалки дуже схвильованим та на її запитання про причину пояснив, що йому телефонувала колишня дружина, яка просила укласти заповіт на користь її дітей, оскільки він все одно помре.

Оцінюючи, вищенаведені показання свідків, суд визнає їх в цілому достовірними, оскільки вони послідовні, докладні, не містять протиріч по суті предмета дослідження та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. В той же, час суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_1 в частині невмотивованих проявів мовної та фізичної агресії щодо неї з боку ОСОБА_6, оскільки вони надані позивачем по справі, яка має пряму зацікавленість у вирішенні справи.

З висновку судово-психіатричного експерта від 05.04.2018 року № 152 вбачається, що на підставі аналізу показань наданих в судовому засіданні свідками: ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_8, комісією експертів зроблено висновок, що на час укладення шлюбу 22.03.2016 року ОСОБА_6, страждаючи на злоякісне новоутворення кишківника, страждав на переважно психогенно-обумовлений, маячний розлад з актуальним персоніфікованим маренням впливу на адресу дружини, що зважаючи на психотичний рівень порушень позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому експертом також встановлена відсутність психічних розладів повязаних із вживанням ліків станом на 22.03.2016 року.(а.с.101-105)

Відповідно до вимог ст. 239 ЦПК України з метою розяснення і доповнення висновку експертів, в судовому засіданні головою комісії експертів ОСОБА_24, у відповідь на запитання учасників судового розгляду були надані наступні розяснення. Зокрема, вказаним експертом було повідомлено, що складена щодо ОСОБА_6 медична документація не містить прямих, обєктивних відомостей, які б свідчили про наявність у останнього розладів психічної діяльності. Також експертом розяснено, що само по собі звернення ОСОБА_6 до нетрадиційних методів лікування (відробляння бабками тощо) не свідчить про наявність психічних відхилень. В той же час, з урахуванням показань групи, визначених експертом свідків комісія дійшла висновку, що у поведінці ОСОБА_6 має місце маячний синдром з проявами немотивованої мовної та фізичної агресії на грунті патологічної впевненості у негативному впливі колишньої дружини на стан його здоровя. Щодо надання переваги показанням свідків ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_8, експертом було пояснено, що маячний синдром має ознаки скритності і проявляється лише у відносинах з жінкою. Отже, на думку експертів показання зазначеної групи свідків більш повно розкривали картину психічного захворювання. Крім того, пояснив, що, як на його думку, більш повними та обєктивними були показання колишньої дружини ОСОБА_1, яку експерти вважали неупередженим свідком.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд не бере до уваги та відхиляє висновок комісії експертів, оскільки визнає, що за відсутності обєктивних медичних даних щодо наявності у ОСОБА_6 психічних розладів, в основу висновку експертів покладені показання свідка ОСОБА_1 (в частині проявів невмотивованої мовної та фізичної агресії з боку ОСОБА_6В.), яку експерти помилково вважали незаінтересованою особою у справі. Також, суд визнає, що не патологічний стан ОСОБА_6, а саме, повідомлення позивачем останньому, як особі, що страждає на тяжку фізичну хворобу та намагається її подолати, про неминучу смерть, викликало природну негативну реакцію з боку останнього, і спровокувало разовий конфлікт. Інших обєктивних даних, ніж показання заінтересованого свідка ОСОБА_1, які б підтверджували прояви невмотивованої мовної та фізичної агресії з боку ОСОБА_6, судом не встановлено.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні, оскільки визнає, що законні підстави для визнання недійсним шлюбу, укладеного 22.03.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,12,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбу, укладеного 22.03.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції за актовим записом № 8 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Баранов О.І.