Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2019 Справа №607/5772/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Радосюка В.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Дупіряк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачкою перебували в шлюбі до 29 січня 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка була зачата ще в шлюбі з ОСОБА_2 02 січня 2019 року додатковим рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області позивача позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки згідно рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2011 року по справі №2-20/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її батьком ОСОБА_1 , з цього часу донька проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 надає дочці повноцінне харчування та утримання. По причині погіршення стану здоров`я дитини вона проходила лікування в спеціалізованому санаторії «ДЖЕРЕЛО» з 17 грудня 2018 року по 06 січня 2019 року. ОСОБА_5 навчається в 7-Б класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10. Дитина виявила бажання навчатися за фахом образотворчого мистецтва і зараз навчається в Тернопільській обласній профспілковій школі мистецтв за даним фахом з лютого місяця 2015 року, за що позивач вносить батьківську плату. ОСОБА_1 працює на посаді лицювальника плиточника в Приватному акціонерному товари «Тернопільський молокозавод» з 09 березня 2012 року і отримує на руки заробітну плату в середньому в сумі 7 450 гривень щомісячно, що є його єдиним джерелом доходу. При умові стягнення з нього ј частини заробітку на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 з урахуванням додаткових витрат на оренду житла, лікування дитини та додаткове навчання її для розвитку особистості, фактично в нього не буде коштів навіть в розмірі ј частини заробітку для дочки ОСОБА_6 , що проживає з ним.

На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розміру стягуваних з нього аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

25 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Додатково зазначає, що визначення місця проживання ОСОБА_5 з батьком рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 201 1 року у справі №2-20/11 не є ні зміною матеріального чи сімейного стану позивача, ні погіршенням чи поліпшенням його здоров`я, що могло б послужити підставою для зміни розміру аліментів, що визначений судовим рішенням. Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2011 року про визначення місця проживання ОСОБА_5 на момент прийняття рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року по цивільній справі №602/755/18 та додаткового рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 02 січня 2019 року, якими стягнено аліменти вже існувало, тому не могло призвести до змін після рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року. Матеріали справи не містять ні рішення суду про стягнення аліментів з матері ОСОБА_5 , ні доказів звернення в суд ОСОБА_1 до матері ОСОБА_5 з таким позовом (про стягнення аліментів), ні довідки з органів ДВС України про несплату матір`ю ОСОБА_5 аліментів, ні рішення суду про звільнення матері ОСОБА_5 від обов`язку утримувати ОСОБА_5 Повне утримання ОСОБА_5 позивачем можна замінити на часткове, поклавши частину утримання на її матір, а не на ОСОБА_2 , зменшивши розмір аліментів для вже її дитини. Твердження позивача, що він проживає з ОСОБА_5 в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_1 не підкріплені жодним належним, допустимим, достовірним доказом. Доданий до матеріалів справи акт обстеження проживання за адресою АДРЕСА_1 від 31 січня 2019 року є недопустимим доказом у даній справі, який не може свідчити про те, що квартира орендується, за неї платиться орендна плата, про розмір орендної плати, період проживання тощо (а не просто проживають у друзів, знайомих, родини не вчиняючи жодної плати за проживання). Більше того, реєстрацією місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 . Бажання ОСОБА_5 навчатися образотворчого мистецтва та саме навчання в Тернопільській обласній профспілковій школі мистецтв, не є підставою для зміни розміру аліментів визначеного рішенням суду. ОСОБА_5 навчається в цій школі з лютого місяця 2015 року, тобто ще до моменту прийняття рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року, якими стягнено аліменти, розмір яких позивач хоче зменшити, тому це навчання не може вважатися зміною будь-якого стану позивача, що настала після рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року, і могла б призвести до зменшення розміру аліментів, призначених цим рішенням. Як вбачається з виписки з історії хвороби №770-с від 14 лютого 2019 року ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в період з 10 травня 2018 року по 25 травня 2018 року, і їй рекомендовано, серед іншого, санаторно-курортне лікування профіль гастроентерологічний, ортопедичний. Таким чином, проходження ОСОБА_5 санаторно-курортного лікування в Державному закладі «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Джерело» терміном з 17 грудня 2018 року по 06 січня 2019 року є продовженням лікувального процесу, яке розпочато ще у травні 2018 року, а не погіршенням стану здоров`я ОСОБА_5 після рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року. Згідно Довідки №28 від 24 січня 2019 року, виданої ПАТ «Тернопільський молокозавод» ОСОБА_1 працює в ПАТ «Тернопільський молокозавод» з 09 березня 2012 року, тобто працював на даному підприємстві і на момент прийняття рішення Лановецького районного суду Тернопільської області ви 16 жовтня 2018 року. Зі змісту даної довідки не вбачається змін матеріального стану позивача в гіршу сторону з часу прийняття судом рішення суду про стягнення аліментів, які могли б були підставою для зменшення розміру аліментів. По відношенню до своєї другої дочки ОСОБА_5 позивач не є платником аліментів. ОСОБА_1 є платником аліментів лише для своєї дочки ОСОБА_3 за рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року. Крім того, необхідно звернути увагу, на те, що позивач своє право на звернення до суду з даним позовом мотивує недопущенням порушення права його дочки ОСОБА_5 в частині отримання гарантованого законом забезпечення від нього, - при цьому, позовна заява не містить опису порушених прав, свобод чи законних інтересів самого позивача, поряд з цим саме він виступає позивачем в даному позові самостійно, а не в інтересах ОСОБА_5

04 квітня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив, в якій він зазначив, що позов заявлявся з урахуванням інших випадків - перебування на його утриманні іншої дитини та погіршення у зв`язку із цим його матеріального становища. Посилання відповідача на недоведеність тих підстав, на яких базується позов, не відповідає дійсності, так як ним долучено до позову відповідні документи, копії яких надано відповідачу. Посилання ОСОБА_2 щодо доцільності навчання дочки ОСОБА_5 протирічить положенням Сімейного кодексу України в тій частині, що батьки зобов`язані забезпечити всебічний, фізичний та духовний розвиток дітей. Безперечно, що оплата навчання дитини в студії образотворчого мистецтва тягне за собою зменшення його сімейного бюджету і призводить до зміни його матеріального стану. Стосовно трактування відповідачем процесу лікування дочки ОСОБА_5 в тому плані, що таке лікування розпочато в травні 2018 року а зараз, є лише його продовженням, позивач зазначає, що продовження лікування тягне за собою значних грошових витрат, що призвело до зміни його матеріального стану. Зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/6 частини його заробітку не потягне за собою зменшення розміру стягуваних аліментів нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму, який він реально може заплатити. У випадку залишення розміру стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини, засоби на утримання іншої дитини ОСОБА_5 будуть значно нижчими за 50 відтоків прожиткового мінімуму, який гарантовано законом.

11 квітня 2019 року судом зареєстровано письмові заперечення відповідача ОСОБА_2 , в яких вона вказує, що обставини, на які посилається позивач, не є обставинами, що змінили матеріальний або сімейний стан, погіршили або поліпшили здоров`я когось із батьків або іншими обставинами передбаченими Сімейним кодексом України вже після прийняття рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року по цивільній справі №602/755/18. Як вбачається з Довідки №МJ000000034 від 24 cічня 2019 року, що міститься в матеріалах справи, дохід ОСОБА_1 в місяць складає щонайменше 9 350, 00 грн. (з них 7 433, 25 на руки). Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років ( ОСОБА_5 має 13 років) дорівнює з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року - 2027, 00 грн., прожитковий мінімум на одну особу працездатного віку складає 1921,00 грн. Таким чином, 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), що ОСОБА_1 отримує, становить 2337,50 грн. (9350,00 грн./1/4). Звідси, 5095,75 грн. і це з суми на руки (7433,25 грн. - 2337,50 грн.) залишається у розпорядженні позивача, з них 1921,00 грн. для нього як прожитковий мінімум для однієї особи працездатного віку, і залишок в сумі 3174,75 грн. (5095,75 грн. - 1921,00 грн.) позивач може використовувати для утримання своєї другої дитини - ОСОБА_5 , ця сума не тільки не є нижчою за 50 відсотків прожиткового мінімуму, що гарантований законом, а і значно перевищує його.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, а також відповіді на відзив, просили суд задовольнити позов.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Сторони по праві перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження (видане повторно) серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , її батьками вказані: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Згідно рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2011 року по справі №2-20/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини задоволено, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з її батьком ОСОБА_1 .

02 січня 2019 року додатковим рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як слідує з акту, складеного представниками ПП «ТернопільКомСервіс» № 1/16 від 31 січня 2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно довідки № 66 від 01 лютого 2019 року, виданої Державним закладом Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Джерело», ОСОБА_5 проходила санаторно-курортне лікування в даному закладі по путівці № 005174 терміном з 17 грудня 2018 року по 06 січня 2019 року.

Як вбачається з виписки з історії хвороби №770-с від 14 лютого 2019 року ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в період з 10 травня 2018 року по 25 травня 2018 року, і їй рекомендовано, серед іншого, санаторно-курортне лікування профіль гастроентерологічний, ортопедичний.

Донька позивача ОСОБА_5 навчається в 7-Б класі Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 та у Тернопільській обласній профспілковій школі мистецтв, про що свідчать довідки № 08 від 25 січня 2019 року та № 1 від 10 січня 2019 року.

Як слідує із довідки № 28 від 24 січня 2019 року, виданої ПАТ «Тернопільський молокозавод», ОСОБА_1 працює в даному підприємстві з 09 березня 2012 року, займає посаду лицювальник-плиточник, дохід за період 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року склав 28206,14 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

В силу ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_1 змінився матеріальний або сімейний стан, чи погіршився стан його здоров`я. Доводи позивача, наведені ним у позові, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняють його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Обставини, на які покликається позивач, існували на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 Погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 не є такою обставиною, будь-яких документів про понесені витрати на її лікування, які б могли свідчити про можливе погіршення матеріального стану платника аліментів, ОСОБА_1 не представив

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у зв`язку з безпідставністю таких вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263 ЦПК України, ст. 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 20 травня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська