Справа № 405/7707/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дерев`янко А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Квашук О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частки у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частки у спільній сумісній власності подружжя, визнання права власності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

24.01.2019 року за вх. № 1683 до суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Вказує, що майно, яке є предметом позову не є власністю ОСОБА_3 , тому не може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що 21.01.2013 року гараж було продано ОСОБА_4 , а остання 12.03.2016 року передала право власності на вказаний гараж ОСОБА_5 , який на день подання позову є власником гаража, який є предметом даного позову. За таких обставин просить закрити провадження у справі, скасувати арешт на гараж.

06.03.2019 року за вх. № 5738 до суду від представника відповідача надійшла заява у якій ставиться питання про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала подані заяви, просила закрити провадження у справі, скасувати арешт на гараж, та вирішити питання щодо судових витрат по справі.

Представник позивача у судовому засіданні залишив вирішення питання щодо закриття провадження у справі на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що станом на день подання позову, а саме 02.11.2018 року гараж розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2009 року, виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П., що підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.01.2019 року (а.с. 99-103).

Предмет спору це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Предметом позову у даній справі є виділення частки у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на цю частку, а саме на 1/2 частку гаража розташованого за адресою АДРЕСА_2 Кропивницький АДРЕСА_1 е, який на час подання позову, як підтверджено матеріалами справи, не є власністю ОСОБА_6 , а тому не може бути об`єктом поділу спільної сумісної власності подружжя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Враховуючи вищевикладене, на теперішній час відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, тому провадження у справі слід закрити.

Щодо стягнення судових витрат по справі суд приходить до наступних висновків.

За подання до суду зазначеної позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3524 грн. 00 коп. (меморіальний ордер № 6083 від 01.11.2018 року).

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, враховуючи наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору є підстави для повернення судового збору сплаченого позивачем.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме гараж за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 27919751, який належить ОСОБА_3 На підтвердження належності гаража відповідачу ОСОБА_3 позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 27919751 від 31.10.2018 року, з якої вбачається, що гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради.

Тобто на час подання позову у матеріалах справи були наявні відомості, які були надані позивачем, про належність спірного майна (гаража) відповідачу ОСОБА_3

Однак, суд вважає, що позивач міг дізнатися про дійсного власника гаража на день звернення до суду з позовом, проте не перевірив дану обставину та звернувся до суду надавши недостовірну інформацію щодо власника спірного майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Згідно договору про надання юридичних послуг № 2019-2 від 17.01.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 (клієнт) та ОСОБА_7 (адвокат), клієнт відповідно до договору замовляє та доручає адвокату надавати йому всі види правової допомоги передбаченні чинним законодавством України шляхом виконання дій, що мають юридичне значення, відповідно до чинного законодавства про види адвокатської діяльності та отриманих від клієнта окремих доручень, а адвокат зобов`язується виконати отримані від клієнта доручення від мені та за рахунок клієнта в порядку та на умовах встановлених договором (а.с. 107).

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору про надання юридичних послуг № 2019-2 від 17.01.2019 року, укладеної 07.03.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , вартість наданих послуг складає: консультації адвоката 1000,00 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду відзиву на позов 3000,00 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі - 3000,00 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про застосування заходу процесуального примусу 3000,00 грн.; представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції 5000,00 грн.(а.с. 108).

Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг за вказаним переліком від 12.03.2019 року та квитанцією TS206844 від 07.03.2019 року підтверджено оплату суми наданих послуг в розмірі 15000,00 грн. замовником перед виконавцем (а.с. 109,110).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, до дійсно адвокатом Квашук О.М. було подано до суду відзив на позов, клопотання про застосування заходів процесуального примусу та клопотання про закриття провадження у справі. Проте судом відзначається, що представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції відбулось в одному судовому засіданні в якому справа по суті не розглядалась, а було заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справ, витрачений нею час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 15000,00 грн. не є співмірним, у зв`язку з чим вимоги представника відповідача ОСОБА_7 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 витрат понесених нею на оплату юридичних послуг підлягають частковому задоволенню та стягненню з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 2400 грн., з яких: консультації адвоката 300 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду відзиву на позов 500,00 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі - 500,00 грн.; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про застосування заходу процесуального примусу 500,00 грн.; представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції 600,00 грн.

Оскільки у судовому засіданні постало питання про закриття провадження у справі, а заходи процесуального примусу вчиняються судом з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд не розглядав заяву представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відносно позивача.

Крім того, як було вже зазначено, ухвалою від 26.11.2018 року за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову накладено арешт на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 е, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27919751), який належить ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради.

Відповідно ч. ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, враховуючи наявні підстави для закриття провадження у справі, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 137, 141, ч. 5 ст. 142, ст.ст. 158, 255, 259 - 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частки у спільній сумісній власності подружжя - закрити.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп., внесений згідно з меморіальним ордером № 6083 від 01.11.2018 року на суму 3524 грн. (Отримувач: УК у м. Кроп-цький/Поділ. р-н/22030101; р/р отримувача: 1004; Код отримувача: 38037409; Код банку 899998; Банк одержувача: Казначейство України; Призначення платежу: 101, 00032129; Судовий збір за подання АТ «Ощадбанк» позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частки у спільній сумісній власності подружжя, Ленінським районним судом м. Кіровограда).

Заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2400 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2018 року у цивільній справі № 405/7707/18 (провадження 2з/405/78/18) шляхом зняття арешту з гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 е, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27919751), який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради.

Копію ухвали направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міської ради м. Кропивницький (м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 41) для виконання та сторонам по справі для відома.

Ухвала в частині скасування арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 22.04.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний