Справа №442/3727/17
Провадження №2/442/69/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Уличненської сільської ради Дрогобицького району, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Уличненської сільської ради Дрогобицького району, визнання протиправним та скасування Акту комісії сільської ради та про зобов`язання відповідача вчинити певну дію,-

встановив :

19.05.2017 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить : визнати незаконним та скасувати рішення 5 сесії 7 скликання Уличненської сільської ради за №99 від 16.03.2016 « Про затвердження висновку земельно-погоджувальної комісії щодо розгляду заяви гр.. ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати акт розгляду заяви гр.. ОСОБА_1 про спір щодо суміжного землекористування з ОСОБА_2 від 21.04.2016, складений комісією Уличненської сільської ради у складі сільського голови С.М. Стефанківа, членів комісії ОСОБА_8, спеціаліста 1 категорії сільської ради, в.о. завідувача сектору містобудування та архітектури Дрогобицької РДА Ю.Довганича, головного спеціаліста юридичного сектору Дрогобицької РДА М.Розумана та головного спеціаліста відділу землеустрою та ринку земель Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому району Р. Карповича; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.04.2016, подану до Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за вхідним №41 та прийняти рішення про погодження меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 згідно Акту встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та Акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання та без підпису сусіднього землекористувача ОСОБА_2 , яка безпідставно відмовляється підписати Акт про встановлення ( відновлення) і погодження зовнішніх межових знаків земельної ділянки та Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням 22-ї сесії 6-го скликання Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 11.09.2014 за №611 « Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» надано їй ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована у АДРЕСА_1 .

Дана земельна ділянка перебувала у її користуванні, та користуванні її родичів багато десятиліть, що підтверджується відповідними записами у земельно-облікових книгах Уличненської сільської ради. Крім цього, її земельна ділянка огороджена металевою та дерев`яною огорожами, що належить до будинковолодіння та перебуває на даний час у її приватній власності згідно відповідних правовстановлюючих документів, а саме відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-1583 від 27.05.2008, яке видано державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20798127 від 04.11.2018, який видано КП ЛОР «Дрогобицьким МБТІ та ЕО».

У процесі виготовлення технічної документації із землеустрою та у подальшому під час вирішення питання щодо погодження меж земельної ділянки у неї виникли труднощі із сусіднім землекористувачем ОСОБА_2 , яка безпідставно відмовилась погодити акт про встановлення ( відновлення) і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання.

Тому, 01.02.2016 вона звернулася із відповідною заявою до Уличненської сільської ради, в якій просила сільського голову вирішити питання щодо погодження ( підписання) відповідних актів і погодження меж земельної ділянки та акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання без згоди сусіднього землекористувача ОСОБА_2 , яка безпідставно не підписує ці акти, вимагаючи облаштувати проїзд через її земельну ділянку до будинковолодіння останньої, з чим вона погодитись не може, оскільки проїзд до будинковолодіння ОСОБА_2 пролягає між її будинковолодінням та будинковолодінням ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак, у відповідь на її заяву від 01.02.2016 нею отримано від відповідача копію оскаржуваного рішення « Про затвердження висновку земельно-погоджувальної комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 ,», згідно якого сесією сільської ради затверджено протокол №8/16 від 02.02.2016 земельно - погоджувальної комісії сільської ради щодо розгляду її заяви від 01.02.2016 та рекомендовано їй вирішити дане питання в судовому порядку.

06.04.2016 вона повторно подала заяву відповідачу про вирішення питання щодо погодження меж його земельної ділянки у порядку, передбаченому відповідними положеннями Земельного кодексу України, додавши відповідні графічні матеріали.

Вважає, що згідно плану земельної ділянки та Акту встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки є очевидним, що повз її земельну ділянку зі сторони із центральної дороги вулиці Прикарпатської до бунковолодіння її сусідки ОСОБА_2 ( від літери Г до літери Д, проходить проїзд загального користування, ширина якого не є меншою передбаченими будівельними нормами та правилами від 3,5 метрів, що свідчить про відсутність перешкод у гр. ОСОБА_2 у проїзді ( проході) до свого будинковолодіння та земельної ділянки, що межують із її земельною ділянкою.

У подальшому нею отримано відповідь за №6 від 15.04.2016, згідно якої з незрозумілих їй підстав та причин зазначено, що при виїзді земельної комісії 08.04.2016 вирішено рекомендувати запросити комісію у складі Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі, державної служби архітектури та юриста правознавця для вирішення даного земельного спору. 12.04.2016 Уличненською сільською радою знову ж таки з незрозумілих їй підстав було надіслано звернення про виїзд такої комісії до Дрогобицької районної державної адміністрації.

21.04.2016 за місцем знаходження спірної земельної ділянки відбувся виїзд комісії у складі невідомих їй осіб та за участю деяких представників органу місцевого самоврядування, про результати виїзду їй до цього часу невідомо.

Вказує також, що нормами матеріальних законів жодним чином не наділено орган місцевого самоврядування вирішувати питання про надання чи ненадання дозволу на погодження акту меж земельної ділянки.

Разом з тим, відповідач повинен був у тижневий строк розглянути її заяву, де потрібно було вирішити підставність чи безпідставність дій ОСОБА_2 , яка безпідставно не погоджується погодити межі її земельної ділянки.

Вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем із грубим порушенням ряду положень ст. 158 ЗК України.

Аналогічні дії повинна була вчинити Уличненська сільська рада і під час розгляду її заяви від 06.04.2016.

Виходячи із змісту положень ч. 4 та 5 ст. 159 ЗК України за наслідками розгляду її заяви щодо вирішення земельного спору із суміжнім землекористувачем орган місцевого самоврядування села Уличне повинен був прийняти відповідне рішення, а не складати акт комісії.

Крім цього, про наявність оскаржуваного Акту комісії від 21.04.2016 їй стало відомо лише у червні 2016 із копій документів, що були додані до своєї позовної заяви позивачем у справі ОСОБА_2 в межах розгляду цивільної справи №442/4215/16-ц за позовом ОСОБА_2 до неї, третьої особи Уличненської сільської ради про усунення перешкод в праві користування власністю.

Водночас, з незрозумілих їй причин та підстав, комісія в цьому Акті рекомендує їй демонтувати належне їй протягом багатьох років на праві приватної власності металеве огородження ( металеву сітку) її земельної ділянки для надання проїзду через її земельну ділянку до земельної ділянки ОСОБА_2 , що проходить між її земельною ділянкою та земельною ділянкою інших її сусідів ОСОБА_6 .

Позивач та її представник ОСОБА_7 у вступному слові позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові. Позов просили задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_8 позову не визнала, просила у позові відмовити через безпідставність.

ОСОБА_2 та її адвокат Крамар Ю.М., позову не визнали, просили у позові відмовити через безпідставність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину належить будинок АДРЕСА_1 ( витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ЛОР « Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № НОМЕР_1 від 04.11.2008.

Згідно листа Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області № 7 від 4 квітня 2016 року ОСОБА_10 користується земельними ділянками загальною площею 0,91 га, з яких: 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,45 га для обслуговування селянського господарства, 0,21 орендована частка ( пай).

Рішенням Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 11.09.2014 за №611, вирішено надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована у АДРЕСА_1 .

Так, протоколом №8/16 від 02.02.2016 у складі комісії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.02.2016 про надання дозволу Уличненському сільському голові підписати акт встановлення меж земельної ділянки замість ОСОБА_2 , не рекомендовано голові вчиняти такі дії, а ОСОБА_1 - звернутися до суду.

Рішенням Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 16.03.2016 №99, затверджено протокол №8/16 від 02.02.2016 земельно - погоджувальної комісії, рекомендовано ОСОБА_10 вирішити дане питання в судовому порядку.

06.04.2016 ОСОБА_1 звернулась із заявою до сільського голови Уличненської сільської ради Стефанківа С ., в якій просить вирішити питання щодо безпідставного непогодження ОСОБА_2 суміжних земельних меж її земельної ділянки на АДРЕСА_1 , при цьому рішення про погодження зовнішніх меж цієї земельної ділянки без підпису ( погодження) цих меж ОСОБА_1.

На таку заяву Уличненською сільською радою Дрогобицького району Львівської області надано відповідь №6, від 4 квітня 2016 року, за якою рекомендовано запросити комісію в складі : представника Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі, державної служби архітектури, юриста правознавця для вирішення даного земельного спору. Разом з тим, було надіслано дане звернення до Дрогобицької районної державної адміністрації.

21.04.2016 складено Акт розгляду заяви ОСОБА_1 про спір щодо суміжного землекористування з ОСОБА_2 , який затверджено ОСОБА_13 сільським головою ОСОБА_14 , за яким комісія рекомендувала Зубрицькій, що проживає по АДРЕСА_1 , звільнити проїзд - металеві ворота, а також демонтувати самовільно встановлену металеву сітку з проїзду до будинковолодіння по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2

Рішенням Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 31.01.2015 №691, рекомендовано громадянці ОСОБА_2 при відсутності згоди ОСОБА_1 на користування існуючим заїздом для вирішення даного питання звертатися в суд.

Виходячи з аналізу ст.ст. 126, 198 ЗК України у зміст терміну "погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами" покладений принцип добровільності вчинення зазначених дій суб`єктами земельних відносин, і чинним земельним законодавством не передбачено обов`язку щодо надання згоди у примусовому порядку на погодження меж земельної ділянки, у т.ч. і за рішенням суду.

Стаття 198 ЗК України вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки...".

З положень ст.198 ЗК України не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Зазначене свідчить, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації.

Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов`язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок.

У цьому випадку відмова відповідачів у наданні згоди позивачу на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача може мати для позивача негативні наслідки, однак це не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами, або як порушення прав позивача, так як така відмова є формою реалізації відповідачем свого права.

Оскільки погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача зі сторони відповідачів відбулося у формі відмови, то таке погодження має бути прийняте і враховане органом місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документа, який засвідчує право на земельну ділянку позивача, та при розгляді питання щодо передачі земельної ділянки у приватну власність.

За положеннями ч. ч. 1, 10, 11 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу. Відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано рішення, за результатами розгляду на пленарному засіданні ради - сесії з питання не погодження межі спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , оскаржуваним рішенням затверджено лише протокол, яким рекомендовано звернутися до суду для вирішення земельного спору, а сільському голові не рекомендовано підписувати акту.

Також, акт розгляду заяви від 21.04.2016 не може бути самостійним предметом оскарження, оскільки є лише фіксацією, носить рекомендаційний характер, та не рішенням, яке підлягає оскарженню.

Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, вирішення земельних спорів (пункт «й» частини першої статті 12 ЗК України).

Відповідно до положень пункту 34 частини першої 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з підпунктом 5 пункту «б» частини першої 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Частиною першою статті 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Сільська рада діяла відповідно до затвердженого порядку розгляду земельних спорів та виключно у межах своїх повноважень. Оскаржуване позивачем рішення та акт селищної ради за змістом та сутністю не містить положень, які б порушували права ОСОБА_1 , носить виключно рекомендаційний характер, без покладення будь-яких обов`язків на суміжних землекористувачів, у тому числі й на позивача.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що відмова відповідача підписати, погодити ОСОБА_1 межі земельної ділянки, прийому-передачі межових знаків на зберігання не призвела до порушення прав позивача на набуття права власності на земельну ділянку, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цілому.

Що стосується вимоги щодо зобов`язання до вчинення дій відповідача, а саме зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.04.2016, подану до Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за вхідним №41 та прийняти рішення про погодження меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 згідно Акту встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та Акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання та без підпису сусіднього землекористувача ОСОБА_2 , яка безпідставно відмовляється підписати Акт про встановлення ( відновлення) і погодження зовнішніх межових знаків земельної ділянки та Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, то така також не підлягає до задоволенню, оскільки сільською радою вже рекомендовано з даного питання звернутися до суду.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що вони не позбавлені можливості оскаржувати рішення органу місцевого самоврядування щодо вирішення земельного спору у спосіб та в порядку, що визначений чинним законодавством України, або звертатись до суду для вирішення цього спору після його розгляду органом місцевого самоврядування з відповідним предметом позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як у позові відмовлено, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Уличненської сільської ради Дрогобицького району, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Уличненської сільської ради Дрогобицького району, визнання протиправним та скасування Акту комісії сільської ради та про зобов`язання відповідача вчинити певну дію - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.05.2019.

Суддя Хомик А.П.