22-ц/804/1293/19
266/6357/18

Головуючий у І інстанції Шишилін О.Г. Єдиний унікальний номер 266/6357/18
Номер провадження 22-ц/804/1293/19
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

ОСОБА_1,

секретар Сидельнікова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року, ухвалене в м. Маріуполі Донецької області (повний текст рішення складено 01 березня 2019 року), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів.

Позовна заява вмотивована тим, що 19 квітня 1980 року при переході через залізничний шлях в м. Маріуполі в районі станції «Маріуполь-порт» в Приморському районі м. Маріуполя вона була травмована вагоном Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги та отримала ушкодження, внаслідок чого з 01 серпня 1988 року була визнана інвалідом 2 групи безстроково з втратою працездатність на 100 %. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 червня 1989 року з Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги стягнуто на її користь в рахунок відшкодування шкоди за період з 13 березня 1989 року по 13 червня 1989 року одноразово 91 руб. 11 коп. та починаючи з 14 червня 1989 року довічно по 30 руб. 37 коп. щомісячно. При винесенні судового рішення судом здійснений розрахунок відшкодування шкоди виходячи з її середньомісячної заробітної плати і визначений розмір щомісячних платежів в розмірі 30 руб. 37 коп. безстроково, а в подальшому у звязку із збільшенням середньомісячної заробітної плати їй щомісячно виплачувалося по 105,74 грн. На підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2013 р. з 01 вересня 2013 року щомісячні платежі збільшено до 514,78 грн. та стягнуто з відповідача одноразово у звязку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за період з 01 січня 2004 р. по 30 серпня 2013 р. в розмірі 21004,36 грн. З лютого 2016 р. відповідач перестав їй сплачувати щомісячні платежі. У звязку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та підвищенням вартості життя вважає, що в неї виникло право на збільшення розміру відшкодування шкоди з 1 грудня 2013 року. Просила стягнути з відповідача на її користь одноразово заборгованість по щомісячним виплатам за період з 01 вересня 2013 р. по 31 жовтня 2018 р. в сумі 41866,85 грн. та з 01 листопада 2018 року по 1652,26 грн. щомісячно.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з АТ "Українська Залізниця" на користь ОСОБА_3 одноразово у звязку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 41866,85 грн., та по 1652,26 грн. щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року з урахуванням проведених виплат, здійснюючи виплати у визначеному розмірі в подальшому.

Стягнуто з АТ "Українська Залізниця" в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Українська залізниця» не є належним відповідачем у справі, оскільки не стало правонаступником ДП «Донецька залізниця», яке перебуває у стані припинення, залишається юридичною особою і майно якого не увійшло до статутного капіталу АТ «Українська залізниця».

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою (а.с. 82, 83), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Однак вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 20 квітня 1980 року ОСОБА_3 отримала травму при переході через залізничні шляхи, внаслідок чого втратила працездатність на 100%, є інвалідом другої групи безстроково, причина інвалідності трудове каліцтво, непрацездатна.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2013 року на користь позивачки з ДП «Донецька залізниця» в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом стягнуто по 514,78 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2013 року. Це судове рішення виконувалось ДП «Донецька залізниця» до лютого 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку із збільшенням розміру заробітної плати та підвищенням вартості життя повивач, відповідно до положень ст. 1208 ЦК України, має право на збільшення розміру відшкодування та оскільки АТ «Українська залізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» заборгованість по щомісячним виплатам в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, та щомісячні виплати потрібно стягнути саме з АТ «Українська залізниця».

Проте з таким висновком суду не можна погодитися.

Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості по щомісячним виплатам в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, та перерахування щомісячних виплат, суд дійшов правильного висновку, що позивач має право на збільшення розміру відшкодування шкоди у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України.

Але апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення належного відповідача.

Так, звертаючись до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», позивач посилався на те, що АТ «Українська залізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а тому має нести всі обовязки ДП «Донецька залізниця».

З наказу Госпрозрахункової служби перевезень ДП «Донецька залізниця» № 1/1 від 27 травня 2014 року «Про відшкодування шкоди ОСОБА_4І.» вбачається, що з червня 2014 року бухгалтерія госпрозрахункової служби перевезень здійснює щомісячні виплати відшкодування шкоди ОСОБА_4 відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2013 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що АТ «Українська залізниця» з лютого 2016 року припинило здійснювати щомісячні виплати ОСОБА_4 вважаючи, що товариство не є правонаступником ДП «Донецька залізниця».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ДП «Донецька залізниця» () знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68, та з 25 листопада 2014 року перебуває в стані припинення.

Отже, ДП «Донецька залізниця» є самостійним субєктом трудового права, як організація, що має статус юридичної особи.

За приписами ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Відповідно до положень ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обовязків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акту, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки немає завершення процесу припинення і відповідний запис до Єдиного державного реєстру не внесено, ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою, яка продовжує самостійно нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобовязаннями, що виникли за його участі.

Отже, усі обовязки щодо виплати сум відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, перед позивачем має нести ДП «Донецька залізниця».

Зі Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 02 вересня 2015 року № 735, вбачається, що ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 1). Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту» (пункт 2).

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі - товариство).

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Постанова), прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити ПАТ «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі ДП «Донецька залізниця» згідно з додатком № 1.

За змістом пунктів 4, 5 Постанови проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Між ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід від ДП «Донецька залізниця» всіх прав, активів, зобовязань і боргів в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця».

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів від 12 листопада 2014 року № 604.

У пункті 1 частини другої 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобовязань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобовязань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України.

Пунктом 2 частини другої вказаної Постанови передбачено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Згідно із статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у Реєстрі немає.

Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас у цьому Реєстрі наведено інформацію що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права можна дійти висновку, що Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які повязують перехід прав і обовязків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акту та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. Оскільки до теперішнього часу інвентаризація, складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника не відбулося, висновок щодо покладення відповідальності на ПАТ «Українська залізниця» є передчасним.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції від 22 лютого 2019 року необхідно скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач звернувся з вимогами до неналежного відповідача.

Вказаний висновок апеляційного суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 236/2729/17, від 20 лютого 2019 року у справі № 242/4687/17.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_2 товариства «Українська залізниця» про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_5

ОСОБА_1