Дата документу 06.02.2019 Справа № 554/7008/18
Справа №554/7008/18
Провадження №2/554/2937/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Гребенюк С.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру, виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, державного реєстратора ОСОБА_6 комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради, комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на землю , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві ГУ Держгеокадастру, виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради. В якому прохала: прийняти дану позовну заяву до розгляду; визнати недійсним ОСОБА_7 на право власності на земельну ділянку від 10.03.2010 (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, виданий на імя ОСОБА_8, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77, яким підтверджено право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер :18:004:0170, площею площею 0,0838 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; скасувати записи про реєстрацію за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв.м., розташованої м. Полтава, вул. Баяна , 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:01702, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати за ОСОБА_1 право власності на 184/838 частки земельної ділянки площею 184 м2, яка розташована по вулиці Баяна, 34 в м. Полтаві; визнати за ОСОБА_3 право власності на 306/838 частки земельної ділянки площею 306 м2 , яка розташована по вулиці Баяна, 34 в м. Полтаві. В обґрунтування позову зазначила, що згідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2015 за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування на 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві. Вказаним рішенням суду встановлено, що на момент смерті батька позивача ОСОБА_9 Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві належав на праві спільної сумісної власності батькам позивача в рівних частинах по ј частини кожному із співласників, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8М . право на спадкування у позивача виникло: після смерті 28.01.2008 батька ОСОБА_9 на 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві. Оскільки мати ОСОБА_8 відмовилась від спадкування своєї частки після смерті чоловіка, після смерті 15.04.2014 матері вона, ОСОБА_1 успадкувала обов'язкову частку 1/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві. 09.10.2015 ОСОБА_7 реєстратором прав на нерухоме майно РС Полтавського МУЮ Полтавської області ОСОБА_10 на підставі вказаного рішення були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо виникнення та реєстрації приватної спільної часткової власності в розмірі 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві, власником якої є ОСОБА_1 ОСОБА_3 належить 5/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2015 справа № 554/7869/15-ц. 07.10.2015 вона, ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Полтавської держнотконтори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вул. Баяна, 34. Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.10.2015 ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на землю. Всі правовстановлюючі документи були у її, ОСОБА_1 брата ОСОБА_3, які він відмовлявся надати. В листопаді 2015 року вона, ОСОБА_1 одержала ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/13680/15ц, провадження № 2/554/4350/2015 про відкриття провадження у цивільній справі, а також позовну заяву з додатками ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування. В пакеті документів, що додавались до позову була копія державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, що видана у відповідності до рішення від 22.12.2009 за № 592 виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради. Згідно додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 652248 до списку співвласників земельної ділянки включено лише ОСОБА_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, м. Полтава, вул. Баяна, 34, квартира №2.Даний державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №7 та зареєстровано реєстратором Полтавського міського відділу ОСОБА_11Іващенко 24 березня 2010 року. На час прийняття рішення від 22.12.2009 за № 592 виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради про передачу земельної ділянки у власність вказаним вище двом особам, вона фактично перебувала у користуванні чотирьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_3. У останніх двох осіб право користування виникло з 28.01.2008 з моменту прийняття спадщини після батька (статті 1220, 1225, 1268 ЦК України). Таким чином, рішення від 22.12.2009 за № 592 виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради прийнято в порушення законодавства України. Вказаним рішенням порушено право її, ОСОБА_1 на одержання у власність земельної ділянки у розмірі, пропорційному одержаній у власність частки на будинок в порядку спадкування після батька ОСОБА_9 та матері ОСОБА_8 Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, листі Державного нотаріуса Першої Полтавської держнотконтори від 25.08.2018 за № 2166/02-14. Щодо застосування строку позовної давності. У нашому випадку перебіг позовної давності починається 26.11.2015 з моменту, коли ОСОБА_1 була залучена в якості третьої особи у справу за позовом ОСОБА_3М та одержала на руки копію документу - державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248. Таким чином, на дату звернення позивача до суду строк позовної давності в даному спорі не сплинув. Земельна ділянка кадастровий номер :18:004:0170 площею 0,0838 га перейшла у власність лише двом користувачам ОСОБА_5 та ОСОБА_8, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, хоча фактично (після прийняття спадщини) уже була у користуванні чотирьох осіб. У зв'язку із цим, після смерті ОСОБА_8, частина земельної ділянки у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248 ввійшла до складу спадщини померлої у відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України. Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 11.12.2017 та Постановою апеляційного суду Полтавської області від 18.01.2018 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування задоволено позов ОСОБА_3 Визначено, що розмір часток співвласників для ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована у м. Полтаві по вул. Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:0170, площею 0,0838 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, становить для ОСОБА_5 - 348/838 частки, що складає площу 348 м2 (що не оспорюється), для ОСОБА_8М, яка померла 15.04.2014, - 490/838 частки, що становить 490 кв.м. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв.м., розташованої м. Полтава, вул. Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:01702, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на законом після померлої ОСОБА_8 на 122/838 часток земельної ділянки, що становить 122 кв.м, розташованої у м. Полтава, вул. Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:0170, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Розмір частки ОСОБА_5 - 348/838 частки , що складає площу 348 м2, в даному позові не оспорюється. Згідно висновків, викладених у рішенні встановлено, щодо складу спадкового майна ОСОБА_8 включено земельну ділянку, що була у спільному користуванні її та її померлого чоловіка, посилаючись на державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, яким підтверджено право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер :18:004:0170, площею 0,0838 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. ОСОБА_3 було зареєстровано право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв.м., розташованої м. Полтава, вул. Баяна , 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:01702, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказані обставини стали причиною того, що суд не взяв до уваги аргументи ОСОБА_1М стосовно застосування у вказаних правовідносинах положень ст. ч.1, 2, 4 ст.120 ЗК України за якою ОСОБА_1 має право на частину спірної земельної ділянки пропорційної часткам осіб у вартості будівлі та споруди, що становить 184/838 частки ,що складає площу 184 м2. Отже, право ОСОБА_1 порушене, тому і звертається до суду з даним позовом.

05 вересня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Призначено підготовче засіданні на 05 жовтня 2018 року (а.с.38,39 т.1).

24 вересня 2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява у новій редакції (а.с.52-60 т.1).

02 жовтня 2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 (а.с.81,82 т.1)

04 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради. (а.с.88,89 т.1).

05 жовтня 2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідачів державного реєстратора КП ОСОБА_6, КП «Реєстратор» Полтавської обласної ради. Відкладено підготовче засідання у справі та призначено засідання на 21 листопада 2018 року (а.с.103-105 т.1)

09 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.123-126 т.1)

19 жовтня 2018 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 (а.с.150,151 т.1)

24 жовтня 2018 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.173 т.1).

19 листопада 2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_5 (а.с.190,191 т.1).

21 листопада 2018 року ухвалою суду у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про заміну відповідача на третю особу відмовлено. Клопотання адвоката ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено та призначено розгляд справи по суті на 18 грудня 2018 року . (а.с.201-203 т.1).

18 грудня 2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача за ордером ОСОБА_2 задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 Повторно витребувано документи та призначено справу по суті на 10 січня 2019 року. (а.с.222,223 т.1).

08 січня 2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_3 (а.с.273-275 т.1).

22 січня 2019 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив ОСОБА_3 (а.с.26-30 т.2).

В судове засідання з'явилася позивач ОСОБА_1 та представник позивача, за ордером ОСОБА_2, котрі позов підтримали, прохали його задовольнити. Зазначили, що з твердженнями відповідача ОСОБА_3, викладеними у відзиві на позовну заяву не можна погодитись із огляду на наступне. До суду звернулась 03.09.2018, а не 21.09.2018, як зазначено у відзиві ОСОБА_3 Договори № 113-08 від 05.06.2008 на надання посередницьких послуг та № 203/08-фіз-геодез на виконання геодезичних робіт від 05.06.2018 не можна вважати належним доказом того, що позивач знала про те, що спірна земельна ділянка в порушення її (позивача) прав та інтересів перейшла у власність ОСОБА_8, а також про те, що приватизовано земельну ділянку та одержано державний акт, оскільки виконання геодезичних робіт за вказаними договорами було проведено виключно з метою встановлення меж земельної ділянки. Аналіз вказаних договорів підтверджує вищевикладене. Оскільки предметом договорів є наступне: «Замовник доручає, а виконавець приймає на себе забезпечення виконання геодезичних робіт по встановленню в натурі меж земельної ділянки» - договір № 113-08; (п.1.1.) «Замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання геодезичних робіт по встановленню в натурі меж земельної ділянки - договір № 203/08-фіз-геодез. А розділ 3 договору встановив склад робіт та порядок їх виконання: «3.1. Виконавцем виконуються геодезичні роботи відповідно до норм нормативно-технічних документів та з точністю необхідною для прийняття відповідних рішень щодо земельної ділянки.». Вказані договори передбачали проведення геодезичних робіт по встановленню в натурі меж земельної ділянки, визначення та погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, складання кадастрового плану земельної ділянки каталог координат окружної межі земельної ділянки, креслення перенесених меж земельної ділянки в натурі. Таким чином, між датою укладення договорів 05.06.2008 та реєстрацією державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 65224 пройшло майже 2 роки. Про те, що мати, ОСОБА_8 приватизувала виключно на себе земельну ділянку позивачу не було відомо. Участі в процесі приватизації позивач не приймала, дозволу на приватизацію земельної ділянки не надавала. З липня 2008 року всі документи ОСОБА_8, в тому числі і її паспорт, правовстановлюючі документи на будинок перебували у її брата ОСОБА_3 Доступу до будь яких документів позивач не мала, не дивлячись на те, що з матір'ю спілкувалася. Про те, що земельна ділянка була приватизована позивач дізналася з моменту, коли її було залучено в якості третьої особи у справу за позовом ОСОБА_3М та одержала на руки копію документу - державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248 в листопаді 2015 року. Відсутність у позивача будь-яких документів на землю і було причиною відмови їй ДН Четвертої Полтавської дернотконтори ОСОБА_12В у вчиненні нотаріальних дій за заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вул. Баяна, 34. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.10.2015 ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на землю. Даний факт, також, встановлено і в рішенні Октябрського районного суду міста Полтави від 11.12. 2017, зокрема на стор.3 абз.4. Всі правовстановлюючі документи були у ОСОБА_3, які він відмовлявся надати позивачу. Щодо застосування строку позовної давності. В квітні 2008 року та в березні 2009 року позивач була госпіталізована до ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського для планового оперативного лікування. Протягом 2008 2011 років хвороби її, ОСОБА_1 чоловіка ОСОБА_13 (інсульт, діабет інсулінозалежний), призвели його до стану інваліда І А групи, з числа постійно лежачих без здатності до самообслуговування з 2011 року по теперішній час. З 28.11.2014 позивач є опікуном та здійснює довічний догляд за своїм чоловіком ОСОБА_13, який потребує цілодобового догляду. З 2011 року позивач не має фізичної змоги надовго залишати чоловіка та займатись іншими справами, тому у позивача не було можливості будь яким чином займатися питаннями приватизації. Про факт приватизації земельної ділянки відповідач ОСОБА_3 від неї ретельно приховував. Згідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2015 за позивачем було визнано право власності в порядку спадкування на 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна м. Полтави. 09.10.2015 ОСОБА_7 реєстратором прав на нерухоме майно РС Полтавського МУЮ Полтавської області ОСОБА_10 на підставі вказаного рішення були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо виникнення та реєстрації приватної спільної часткової власності в розмірі 3/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 34 по вул. Баяна в м. Полтаві, власником якої є ОСОБА_1. З даного моменту позивач одержала право на приватизацію своєї частки земельної ділянки. 26.11.2015 вона, ОСОБА_1 залучена в якості третьої особи у справу за позовом ОСОБА_3 Після чого вона, ОСОБА_1 одержала на руки копію документу - державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, в якості додатку до позовної заяви ОСОБА_3 Одержавши даний документ, вона, ОСОБА_1 дізналася про порушення свого права. Оскільки, про порушення свого права вона дізналася 24.11.2015, а до суду з даною позовною заявою я звернулася 03.09.2018, тому на дату звернення позивача до суду строк позовної давності в даному спорі не сплинув. Таким чином, немає підстав застосовувати наслідки спливу позовної давності, встановлені ч. 4 ст. 267 ЦК України до даного спору, тому прохала не застосовувати до даного спору наслідки спливу позовної давності, встановлені ч. 4 ст. 267 ЦК України та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача, за ордером ОСОБА_4 проти позову заперечували, прохали відмовити у задоволенні позову пославшись на пояснення зазначені у відзиві. Пояснили, що відповідно до рішення Октябрської районної в м. Полтаві ради від 22.12.2009 за №592 мати, ОСОБА_8 отримала державний акт про право власності серії ЯК № 652248 на земельну ділянку, розташовану по вул. Баяна,34 в м. Полтаві, кадастровий №:18:004:0170, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 838 кв.м. Іншим співвласником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_5. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №7. 15.042014 мати померла. Згідно заповіту від 06.03.2009 він, ОСОБА_3 є спадкоємцем всього належного їй майна в тому числі і належної їй частини земельної ділянки. Враховуючи те, що ОСОБА_1 є непрацездатною, вона має право на обовязкову частку в спадковому майні, яка складає ј від спадкового майна. Безпідставними є вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.03.2010 серія ЯК № 652248 виданого на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_5 кадастровий № :18:004:0170. Позивач мотивує свою вимогу тим, що позивач на той момент не знала про приватизацію земельної ділянки. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження таких пояснень. Не надано жодних доказів і тій обставині, на яку посилається позивач, що всі документи знаходились у нього, ОСОБА_3 і вона, ОСОБА_1 не мала до них доступу. ОСОБА_3, як відповідачем надано суду докази про те, що вже в 2008 році ОСОБА_1 не лише знала про намір приватизувати ОСОБА_8 та ОСОБА_5 земельну ділянку, але і активно сприяла виготовленню технічної документації для цього, а саме договір № 203/08-фіз-геод від 05.06.2008 на виконання геодезичних робіт, щодо земельної ділянки та договір № 113-08 від 5.06.2008 про надання посередницьких послуг з підготовки необхідних матеріалів для підготовки державного акта на право власності на земельну ділянку укладені між ПП ОСОБА_14, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 де вказано, як контактний, робочий телефон ОСОБА_1 і стоїть її підпис, що підтверджує факт обізнаності позивачки про процес приватизації земельної ділянки. Безпідставною є і вимога позивача про скасування запису про реєстрацію за ним, ОСОБА_3, права власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв. м. розташованої м. Полтава вул. Баяна,34, кадастровий № :18:004:01702, оскільки вказаний запис внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_6 КП "Реєстратор" Полтавської обласної ради на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2017, яке набрало законної сили 18.01.2018 і є законним. Безпідставною є також вимога про визнання права власності за ОСОБА_1 права власності на 184/838 частки земельної ділянки площею 184 кв.м, а за ним, ОСОБА_3 на 306/838 частки земельної ділянки площею 306 кв.м., яка розташована по вул. Баяна,34 в м. Полтаві оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2017, яке набрало чинності 18.01.2018 відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області, яким визнано право власності за ОСОБА_1 право власності на 122/838 частки земельної ділянки площею 122 кв. м., а за мною, ОСОБА_3, визнано право власності на 368/838 часток земельної ділянки площею 368 кв. м., розташованої по вул. Баяна,34 в м. Полтаві. Вказані рішення Октябрського районного суду м. Полтави та ухвала апеляційного суду Полтавської області ніким не скасовані і мають законну силу, а їх скасування буде незаконним. Виходячи з того, що ОСОБА_1, як вказано вище, знала про приватизацію земельної ділянки нашою матірю ОСОБА_8 та ОСОБА_5 земельної ділянки по вул. Баяна,34 в м. Полтаві з 2008 року вважаю за необхідне до позовних вимог застосувати позовну давність, оскільки її перебіг згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України починається саме з цього часу, тому прохав застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю.

Відповідач міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру в судове засідання свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, шляхом отримання судової повістки, надіславши 09.10.2018 суду відзив на позовну заяву. В якому прохали справу розглядати без їхньої участі та зазначили, що вважають, що позов ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є необґрунтованим незаконним та таким, що не підлягає задоволенню, в звязку з тим, що ГУ не розпоряджається землями, які знаходяться у приватній власності та не має будь-яких повноважень щодо проведення або скасування державної реєстрації права власності, оскільки дані повноваження віднесені до органів зазначених у статті 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є неналежним відповідачем у справі, тому у задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прохали відмовити у повному обсязі (а.с.15 т.2).

Відповідач виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, надіславши 09.10.2018 суду відзив на позовну заяву в якому прохали справу розглядати без їхньої участі та зазначили, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с.88,89 т.1)

Відповідач державний реєстратор ОСОБА_6 КП «Реєстратор» Полтавської обласної ради, в судове засідання свого не з»явилась, надавши суду лист про розгляд справи без їхньої участі та зазначили, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. (а.с.189 т.1)

Відповідач КП «Реєстратор» Полтавської обласної ради, в судове засідання свого представника не направили, надавши суду лист про розгляд справи без їхньої участі та зазначили, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. (а.с.189 т.1)

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 проти позову заперечувала. 20.11.2018 надала суду пояснення в яких зазначила, що вона ОСОБА_5 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. В квартирі №2 за вказаною адресою проживала її сусідка ОСОБА_8 Їх будинок розташований на земельній діяльні площею 838 кв.м., якою вони спільно користувались. У ОСОБА_8 є двоє дітей син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1, які постійно спілкувались з матрі'ю та цікавились її справами. В березні 2010 року вони з ОСОБА_8 приватизували земельну ділянку, яка почала перебувати в їхній з нею спільній сумісній власності. Активну участь в приватизації земельної ділянки приймали і діти ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а саме займались виготовленням технічної документації на землю, допомогали матері в оплаті виготовлення необхідних документів. Про те, що вони з ОСОБА_8 приватизували земельну ділянку і ОСОБА_3 і ОСОБА_1 знали з самого початку. 15.04.2014 ОСОБА_8 померла. Все своє майно, в тому числі і земельну ділянку вона заповіла сину ОСОБА_3 Після цього діти звернулись до суду про визнання права власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після померлої. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2017, яке набрало чинності відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 18.01.2018, питання щодо часток у праві власності на земельну ділянку по вулиці Баяна,34 в м. Полтаві було вирішено. Виділено їй 348/838 частка або 348 кв.м. ОСОБА_3 -368/838 або 368 кв.м. та ОСОБА_1 -122/838 частки або 122 кв.м. Вважає, що таке рішення є справедливим та законним і відповідає останній волі померлої ОСОБА_8 Твердження ОСОБА_1 про те, що вона дізналась про приватизацію матрі'ю земельної ділянки лише в 2015 році є абсолютною неправдою, в звязку з чим прохала в позові про визнання недійсним акту приватизації земельної ділянки по вулиці Баяна,34 в м. Полтаві відмовити. (а.с.190,191 т.1)

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 10.03.2010 (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, виданого на імя ОСОБА_8, на підставі рішення від 22 грудня 2009 року №592 виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, земельна ділянка, що розташована по вулиці Баяна, 34 у м.Полтаві, площею 0,0838 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.21).

Таким чином, за життя ОСОБА_8 відповідно до рішення Октябрської районної в м. Полтаві ради від 22.12.2009 за №592 отримала державний акт про право власності серії ЯК № 652248 на земельну ділянку, розташовану по вул. Баяна,34 в м. Полтаві, кадастровий № :18:004:0170, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 838 кв. м. Іншим співвласником вказаної земельної ділянки визначено ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі : а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; г) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як встановлено в судовому засіданні, рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 22 грудня 2009 року №592 є чинним та ніким не скасовано.

Суд вважає, що оскільки захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, то визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю без визнання недійсним рішення, на підставі якого видано цей державний акт, суперечить вимогам закону.

ОСОБА_8 померла 15 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №260808, зареєстроване та видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 15 квітня 2014 року (а.с.13 т.1).

11 грудня 2017 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/13680/15-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування задоволено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки задоволено частково. Визначено, що розмір часток співвласників для ОСОБА_5 і ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована у м. Полтаві по вул. Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:0170, площею 0,0838 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, становить для ОСОБА_5 - 348/838 частки, для ОСОБА_8М, яка померла 15.04.2014, - 490/838 частки. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв.м., розташованої м. Полтава, вул. Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:01702, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на законом після померлої ОСОБА_8 на 122/838 часток земельної ділянки, що становить 122 кв.м, розташованої у м. Полтава, вул.Баяна, 34, кадастровий номер земельної ділянки :18:004:0170, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення набрало законної сили 11 грудня 2018 року. (а.с.23-26 т.1).

18 січня 2018 року постановою колегії суддів судової палати у цивільній справі апеляційного суду Полтавської області рішення Октябрського районного суду від 11 грудня 2017 року змінено. Викладено абзац перший резолютивної частини рішення в наступній редакції «Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_1, виконавчий комітет Полтавської міської ради, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на часту земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити частково. В іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує із рішення, спірна земельна ділянка була приватизована після смерті ОСОБА_9, який помер 29 січня 2008 року, який не мав права власності на земельну ділянку на момент смерті.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об»єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Таким чином посилання позивача ОСОБА_1, що на час прийняття рішення від 22 грудня 2009 року №592 виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради про передачу земельної ділянки у власність земля фактично перебувала у користуванні чотирьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження. Оскільки рішенням Октябрського районного суду від 11 грудня 2017 року встановлено, що земельна ділянка була приватизована після смерті ОСОБА_9, який помер 29 січня 2008 року, який не мав права власності на земельну ділянку на момент смерті, в звязку з чим у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку після прийняття спадщини після батька ОСОБА_9 не виникло.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, придбання за договором купівлі-продажу, іншими цивільно-правовими угодами, приватизації, спадкування, виділення в натурі належної їм земельної частки(паю).

Згідно з частиною 1 статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчуються державними актами.

Статтею 140 ЗК України передбачені підстави припинення права власності на земельну ділянку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта нерухомого майна №136500825 від 04.09.2018 земельна ділянка №:18:004:0170 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою Полтавська область, м. Полтава, вулиця Баяна, земельна ділянка 34 на підставі рішення суду №554/13680/15-ц, виданого 11.12.2017, Октябрським районним судом м. Полтави на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 у розмірі 368/838 частки. (а.с.79-80 т.1).

Таким чином, безпідставною є і вимога позивача про скасування запису про реєстрацію за ОСОБА_3, права власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8 на 368/838 часток земельної ділянки, що становить 368 кв. м. розташованої м. Полтава вул. Баяна,34, кадастровий № :18:004:01702, оскільки вказаний запис внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_6 КП " Реєстратор" Полтавської обласної ради на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 18 січня 2018 року і є законним.

На підставі викладеного, безпідставною є також вимога про визнання права власності за ОСОБА_1 права власності на 184/838 частки земельної ділянки площею 184 кв.м, а за ОСОБА_3 на 306/838 частки земельної ділянки площею 306 кв. м., яка розташована по вул. Баяна,34 в м. Полтаві оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2017, яке набрало чинності 18.01.2018 відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області, яким визнано право власності за ОСОБА_1 право власності на 122/838 частки земельної ділянки площею 122 кв.м, а за ОСОБА_3, визнано право власності на 368/838 часток земельної ділянки площею 368 кв. м., розташованої по вул. Баяна,34 в м. Полтаві. Вказані рішення Октябрського районного суду м. Полтави та ухвала апеляційного суду Полтавської області ніким не скасовані і мають законну силу, а їх скасування буде незаконним. Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що вона не знала про приватизацію земельної ділянки її матір'ю ОСОБА_8 та ОСОБА_5

На підставі викладеного приходжу до висновку відмовити у позовних вимогах про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 10 березня 2010 року (кадастровий номер :18:004:0170) серія ЯК № 652248, виданий на імя ОСОБА_8, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77, яким підтверджено право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер :18:004:0170, площею площею 0,0838 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Оскільки спірна земельна ділянка була приватизована після смерті ОСОБА_9, який помер 29 січня 2008 року, який не мав права власності на земельну ділянку на момент смерті, в звязку з чим у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку після прийняття спадщини після батька ОСОБА_9 не виникло. Крім того, захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, то визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю без визнання недійсним рішення, на підставі якого видано цей державний акт, суперечить вимогам закону. У позовних вимогах про скасування записів про реєстрацію за ОСОБА_3 на 368/838 часток земельної ділянки :18:004:01702, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та визнання за ОСОБА_1 право власності на 184/838 частки земельної ділянки площею 184 м2, яка розташована по вулиці Баяна, 34 в м. Полтаві, визнання за ОСОБА_3 право власності на 306/838 частки земельної ділянки площею 306 м2 , яка розташована по вулиці Баяна, 34 в м. Полтаві відмовити, оскільки вони є похідними від позовної вимоги про визнання державного акту недійсним.

На підставі викладеного, приходжу до висновку відмовити у задоволенні позову повністю, за безпідставністю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, як інвалід 2 групи. (а.с.7 т.1)

Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру, виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, державного реєстратора комунального підприємства ОСОБА_6, комунального підприємства «Реєстратор», ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на землю - відмовити.

Складання поновного тексту відкладено на 6 (шість) днів 11 лютого 2019 року.

Позивач громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач громадянин України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру, місцезнаходження вулиця Крамського, 9, м.Полтава 36039, .

Відповідач виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, місцезнаходження вулиця Івана Мазепи, 30, м.Полтава 36040, код ЄДРПОУ 0534595.

Відповідач державний реєстратор ОСОБА_6 комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради, місцезнаходження вулиця Соборності, 60А, м.Полтава 36014.

Відповідач комунальне підприємство Реєстратор» Полтавської обласної ради, місцезнаходження вулиця Соборності, 60А, м.Полтава 36014, .

Третя особа громадянка України, ОСОБА_5, зареєстрована АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст складено 11 лютого 2019 року

Суддя І.О.Блажко