Справа № 351/514/18
Номер провадження №2/351/280/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

за участі: позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що 02.03.2017 р. було зареєстровано шлюб із відповідачем, від якого у них є син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак на даний час сторони спільно не проживають, відповідач проживає за межами України в Іспанії, де має право на постійне місце проживання, їх син проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні, а відповідач хоча і працює у Іспанії газозварником, заробітна плата якого становить 1000 Євро на місяць, проте матеріальної допомоги на утримання сина не надає, його вихованням не займається.

На підставі наведеного позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Глушко», а також, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до його повноліття.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задоволити.

Представник відповідача зазначив, що його довіритель на розірвання шлюбу згідний, однак аліменти згідний сплачувати у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши учасників процесу повно та всебічно оцінивши докази по справі, дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним і обгрунтованим.

Судом відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НМ №163396, встановлено, що 02.03.2017р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_1) В.П. зареєстровано шлюб, актовий запис №1, згідно із свідоцтва про народження серії І-НМ №258105 27.05.2014 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_5, також із довідки виданої Новоселицькою сільською радою №341 від 12.03.2018 р. вбачається, що, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає біля матері ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, а згідно із акту обстеження, який складений депутатом Новосельцької сільської ради, ОСОБА_4 на час складання акту по місцю реєстрації в с. Новоселиця вул. Молодіжна,8 Снятинського району не проживає, перебуває на заробітках в Іспанії.

Таким чином суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме шлюб слід розірвати, оскільки позивачка наполягає на цьому, а відповідач не заперечує проти цієї вимоги, а розмір заявлених аліментів слід зменшити до 1300,00 грн., до такого висновку суд приходить за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що сторони після укладення шлюбу міцної сім'ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, відповдіач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому його слід розірвати.

Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 01 січня 2018 року становить 1492 гривні, з 01 липня 2018 року - 1559 гривень, а з 1 січня 2019 року, на момент постановлення рішення, становить 1626 гривень, отже аліменти на дитину віком від 6 до 18 років не повинні бути меншими від 813,00 грн.

Отже, зважаючи на обовязок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, враховуючи, що сума аліментів у 1500,00 грн., значно перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, але 50% прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, не покривають усіх витрат на дитину, та, беручи до уваги, що доходи відповідача мають нестабільний мінливий характер, отже аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, також відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, не є платником інших аліментних зобовязань, а тому суд приходить до переконання, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому стягнення судового збору покладається на відповідача, отже із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 02.03.2017р. виконкомом Новоселицької сільської ради Снятинського району, а/з № 1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1, шлюбне прізвище «Глушко».

Стягувати з ОСОБА_4 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (жительки с. Новоселиця Снятинського району Івано-Франківської області, вул. Франка,18) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 13.03.2018 року.

У відповідності зі ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.