17.04.2019 0514/4817/2012
У Х В А Л А

17 квітня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря Сисенко Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся заявник АТ КБ «Приватбанк» і просить видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 25265,98 грн, яка була стягнута за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області в 2012 році в рамках цивільної справи № 2/0514/827/2012 за позовом банку до ОСОБА_1. Також заявник просить поновити строк пред»явлення вказаного виконавчого листа до виконання. Обгрунтовуючи заяву заявник зазначає, що в провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебувала вищевказана цивільна справа, яка була розглянута в 2012 році. Стягувач у суді отримав виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості в розмірі 25265,98 грн. Даний виконавчий лист був пред»явлений до виконання до відділу ДВС Добропільського МРУЮ і 08.08.2012 року було відкрито виконавче провадження ВП № 33786898. 08.05.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення вказаного виконавчого листа стягувачеві (банку). Згідно довідки Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2, у відділі не перебуває на виконанні. Виконавчий лист було втрачено під час пересилання. З вказаних підстав заявник просить визнати поважними причини пропуску пред»явлення виконавчого листа до виконання і видати виконавчий лист.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з»явилася. Остання була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до ст..433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

З довідки Добрпоільського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2019 року вбачається, що в провадженні суду знаходилась цивільна справа № 2/0514/827/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка у 2018 році була утилізована. Оригінал рішення по вказаній цивільній справі зберігається в архіві суду.

З копії рішення Добропільського міськрайонного суду від 22.05.2012 року вбачається, що на розгляді суду перебувала цивільна справа 2/0514/827/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішення, яке набрало чинності позовні вимоги були задоволені частково і з боржника було стягнуто суму боргу по кредитному договору № KTНЗRX09214282 від 23.09.2006 року в розмірі 25265,98 грн та судові витрати у розмірі 252,66 грн.

В судовому засіданні також встановлено, що 19.07.2012 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області ПАТ КБ «Приватбанк» в рамках цивільної справи № 2/0514/827/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн. вказане підтверджується ксерокопією виконавчого листа, яка збереглася у заявника та надана суду.

Також в судовому засіданні встановлено, що вищевказаний виконавчий лист був звернутий стягувачем на примусове виконання до ДВС. Добропільським МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, на підставі вказаного виконавчого листа, 08.08.2012 року було відкрите виконавче провадження № 33786898, а 08.05.2014 року державним виконавцем був повернутий вказаний виконавчий документ стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі заяви стягувача про відмову від здійснення авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням від 08.05.2014 року, про що була винесена відповідна постанова.

Вищевказані обставини підтверджуються інформацією Добропільського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 08.04.2019 року.

Судом встановлено, що на теперішній час, в провадженні Добропільського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн не перебуває, що підтверджується інформацією Добропільського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 25.01.2019 року.

З письмових пояснень представника заявника (стягувача) судом встановлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн банк з державної виконавчої служби, після пред»явлення його до виконання, не отримував.

Вищевказані пояснення представника заявника в судовому засіданні спростовані не були.

Судом була витребувана інформації з ДВС з метою встановлення факту направлення виконавчого листа стягувачу, але з відповіді Добропільського МРВ ДВС від 16.04.2019 року вбачається, що виконавче провадження 33786898 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0514/827/2012 від 19.07.2012 року про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 25265,98 грн або підтверджуючи документи про відправку виконавчих листів по даному провадженню надати не є можливим, оскільки терміни зберігання вказаного виконавчого провадження сплили.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно було встановлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн, який був виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 19.07.2012 року в рамках цивільної справи № 2/0514/827/2012 є втраченим.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчі документи, відповідно до ч.1 ст..12 ЗУ «Про виконавче провадження» »(ЗУ від 2 червня 2016 року № 1404-VIII), можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Судом встановлено, що на станом на час видачі виконавчого документа стягувачу, строк пред»явлення виконавчого листа до виконання становив 1 рік (в редакції ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 19.09.2012 року), а саме до 19.07.2013 року.

Вказаний виконавчий документ був пред»явлений до виконання 08.08.2012 року.

Строки предявлення виконавчого документа до виконання, відповідно до ч.4 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до ч.5 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн., державним виконавцем був повернутий стягувачу згідно постанови від 08.05.2014 року, в якій зазначалося, що повторно пред»явити виконавчий лист стягувач мав право до 08.05.2015 року.

Пунктом 5 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження»(ЗУ від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 12 ЗУ № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

Статтею 28 ЗУ № 1404-VIII передбачено, що копії постанов виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Аналогічна норма існувала на момент прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа від 08.05.2014 року, а саме ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження»(в редакції станом на 08.05.2014 року), якою було передбачено обов»язок виконавця надсилати стягувачам постанови про повернення виконавчого документа відповідно до ст..47 вказаного закону рекомендованим листом з повідомленням.

Враховуючи те, що судом встановлено, що виконавчий лист повернутий державним виконавцем до стягувача не надходив, суд вважає, що за таких обставин і звернутися із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання стягував не мав можливості.

За таких обставин суд вважає, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а дату отримання стягувачем виконавчого документа після повернення його державним виконавцем судом встановити не вдалося.

Тому, датою отримання вказаного виконавчого документу після його повернення, суд вважає дату видачі його дублікату (тобто день набрання чинності ухвали про видачу дублікату виконавчого листа).

За таких обставин заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

Що стосується поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, то при вирішенні вказаного питання суд керується таким.

Також ч. 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред»явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що датою отримання вказаного виконавчого документу після його повернення, суд вважає дату видачі його дублікату стягувачу (тобто день набрання чинності ухвали про видачу дублікату виконавчого листа), а також те, що відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», строк пред»явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі повернення виконавчого документа стягувачу і встановлюється після переривання з дня його повернення, суд вважає, що строки пред»явлення банком виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 77565,00 грн. до виконання не є пропущеними.

На думку суду строк пред»явлення дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн. буде обчислюватися з дня видачі вказаного дублікату(з дня набрання чинності ухвали про видачу дублікату виконавчого листа) і може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років, відповідно до вимог ст.12 та п. 5 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ № 1404-VIII.

За таких обставин, заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний строк, на думку суду, не є пропущеним.

Керуючись ст.433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити частково.

В рамках цивільної справи № 2/0514/827/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, на підставі прийнятого судового рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.05.2012 року, видати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (), дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованості за кредитним договором № KTНЗRX09214282 від 23.09.2006 року у розмірі 25265,98 грн (двадцять пять тисяч двісті шістдесят пять гривень 98 коп).

В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25265,98 грн до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

17.04.2019