Справа № 345/2095/19
Провадження № 22-ц/4808/1117/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року у складі судді Якиміва Р.В., ухвалене в м.Калуш. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Калуського міськрайонного суду від 03.10.2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна з відповідачем дочка ОСОБА_4 , яка проживає з позивачкою.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.05.2018 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1000,0 грн. щомісячно.

Позивачка зіслалась на те, що вона не працює, не отримує доходів, а ціни на продукти харчування та одяг зросли.

Відповідач ОСОБА_1 є працездатним, має значний дохід, так як періодично виїжджає за кордон.

З наведених підстав, посилаючись на ст.192 СК України, ОСОБА_3 просила змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 , збільшивши їх розмір з 1000 грн. до 3000 грн, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1000,00 гривень до 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

На рішення суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 вказала, що суд безпідставно визначив новий розмір аліментів 2000,0 грн, не врахувавши при цьому положень ст.192 СК України, відповідно до яких розмір аліментів може бути змінено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача або платника аліментів.

Однак, позивачем не було доведено наявність змін в матеріальному становищі жодної зі сторін, ані погіршення стану здоров`я когось із них.

У позивачки змінився лише сімейний стан, у зв`язку з укладенням шлюбу, що не може бути підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Розмір аліментів, який визначено рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.05.2018 року по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає вимогам ст.182 СК України.

При новому визначенні розміру аліментів суд не врахував ані віку дитини (менше 6 років), ані розміру прожиткового мінімуму. З 1 липня 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1699 грн.

Відповідно до ст.141 СК Ураїни бітьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, а тому виходячи з принципу рівності, мінімальний розмір аліментів складає 849,50 грн., в той же час відповідач сплачує по 1000 грн щомісячно, що більше ніж гарантований мінімум.

Також слід врахувати, що згідно коефіцієнту індексації на основі індексів інфляції (7,6%), з врахуванням рівня інфляції станом а червень 2019 року порівняно з травнем 2018 року, проіндексований розмір аліментів складає 1076,0 грн.

Крім того, суд не взяв до уваги обставини, встановлені ст.182 СК України і які впливають на визначення розміру аліментів.

Зокрема, суд залишив поза увагою наявність у відповідача 3-х утриманців.

Так, у відповідача є син від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якого відповідач сплачує аліменти в розмірі по 1300 грн. щомісячно.

Суд безпідставно відхилив посилання відповідача на те, що він надає допомогу батькам-пенсіонерам, адже відповідач надав докази про те, що батьки хворіли і згідно чеків відповідачем оплачено 14600,0 грн., 7300,0 грн., 13 000,0 грн. на лікування батька і матері.

Суд не врахував, що відповідач не має жодного рухомого та нерухомого майна, а згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу від 13.06.2019 року в нього з 2010 року відсутні будь-які доходи.

Збільшуючи розмір аліментів, суд в порушення вимог ст.182 СК України не встановив, чи відповідач має достатній заробіток.

Представник апелянта також звернула увагу на те, що суд частково задовольняючи позов, у резолютивній частині задоволив позов повністю, що також свідчить про суперечливість рішення суду.

З наведених підстав ОСОБА_2 просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 задоволити частково, змінивши розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 1076,0 грн. в місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статі 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини першої статі 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є колишнім подружжям.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03.10.2016 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 Позивачці ОСОБА_9 повернуто дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_11 народились дочка ОСОБА_4 , про що свідчить Свідоцтво про народження (а.с.3).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.05.2018 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000,0 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повнолітя. Стягнення аліментів розпочато з 10.04.2018 року.

25.04.2019 року позивач ОСОБА_13 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 (а.с.8).

Звертаючись до суду із позовом про зміну встановленого судом розміру аліментів з 1000,0 грн. до 3000,0 грн. позивачка ОСОБА_3 обгрунтовувала свої вимоги тим, що значно зросли ціни на продукти харчування та речі, а також на те, що вона не працює.

Змінюючи визначений судовим рішенням розмір аліментів з 1000,0 грн. до 2000,0 грн., суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.182,192 СК України та виходив з того, що відповідач є працездатним, а відповідно повинен і має можливість докладати зусиль для надання повноцінного утримання своїй неповнолітній дитині.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.18, ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України встановлено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповіднодо ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За правилами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 (на яку також посилається і Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року по справі № 524/7388/17 - http://reyestr.court.gov.ua/Review/83819773) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, в тому числі і положення статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Відповідно до ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76).

Статтями 77,78,79,80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів)

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При зверненні до суду із позовом про зміну розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 зобов`язана була довести належними, допустимими та достатніми доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача чи платника аліментів.

Однак таких доказів позивачкою суду не надано.

Сама по собі обставина реєстрації позивачкою шлюбу з ОСОБА_14 , а також посилання на ріст цін про продукти харчування та інші споживчі товари, не може бути підставою для зміни встановленого судом розміру аліментів в розумінні статті 192 СК України.

На підтвердження тієї обставини, що відповідач періодично виїжджає за кордон та має значний дохід, ОСОБА_3 надала суду копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який належить відповідачеві.

Як вбачається із наявних у паспорті відміток про перетин ОСОБА_15 кордонів України та Республіки Польща, такі факти мали місце 24.03.2017 із поверненням 21.06.2017 року, а також 05.07.2017 року з поверненням 28.08.2017 року, що не може свідчити про систематичість виїздів, а також не є доказом розмірів отриманих відповідачем доходів. Крім того, такі обставини мали місце в період, до винесення судом рішення про стягнення аліментів.

Крім того, як зазначалось вище, у спорах про зміну розміру аліментів судам слід застосовувати не лише статтю 192 СК України, а оцінювати обставини справи в світлі положень статті 182 СК України.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має сина від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24).

На підставі рішення Калуського міськрайоного суду від 22.01.2019 року із ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1300,0 грн. щомісячно (а.с.26-29,37).

За даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з 2010 року ОСОБА_1 мав дохід у липні та серпні 2010 року (а.с.33). Іншої інформації про систематичність та розміри доходів відповідача у період після винесення судом рішення про стягнення аліментів до часу звернення з позовом, у матеріалах справи немає, як і про наявність у ОСОБА_1 у власності рухомого чи нерухомого майна.

Відповідно до ст.89 ЦПК Українт, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також докази на їх підтвердження, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність у спірному випадку наявності підстав для збільшення розміру аліментів згідно положень ст.192 СК України.

Щодо часткового визнання позову 76,0 грн. як інфляційних втрат внаслідок знецінення 1000 грн. призначених аліментів , то таке не може бути прийнято до уваги судом, оскільки індексування грошових доходів здійснюється за визначним законодавством механізмом та не входило до предмету позову ОСОБА_3

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1152,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Матківський Р.Й.