Номер провадження: 22-ц/813/2751/19
Номер справи місцевого суду: 522/582/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок вчинення ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 25346,48 грн. у якості відшкодування за нанесену матеріальну шкоду, 1500 грн. у якості відшкодування за нанесену моральну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, 700 грн. у якості понесених судових витрат при проведенні незалежної експертизи та 640 грн. у якості понесених судових витрат при сплаті судового збору.

Протокольною ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13.02.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта») (а.с.59-60).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24.07.2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_2 про стягення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок вчинення ДТП - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріально шкоду в розмірі 25 189,98 грн.(двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 98 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн.(одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на авто товарознавче дослідження в розмірі 700 (сімсот)гривень 00коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

В іншій частині вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до судуапеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати на рішення Приморського районного суду м.Одеси та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позивних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.11.2017 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок вчинення ДТП, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок вчинення ДТП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 15.05.2019 року о 13год.00хв.

До суду апеляційної інстанції з`явилися представники ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , третя особа -ТДВ «СТ «Домінанта» до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2015р. о 17 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мазда», (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), рухаючись у напрямку по вул. Преображенська на розі вул. Софіївської, не надала дорогу автомобілю, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем"Ауді" марки А6 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ). У результаті зіткнення обидва автомобіля отримали значні механічні пошкодження.

Власником пошкодженого транспортного засобу є позивач на підставі належно засвідченої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу"Ауді" марки А6 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мазда», (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5923662 від 02.02.2015 року, строком дії до 01.02.2016 року, виданого ТДВ «СТ «Домінанта».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, районний суд виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 є частково обґрунтованими та доведеними.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Так, за приписами статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Тобто, позивач має право звернення до страховика за відшкодування майнової шкоди, а в разі, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 застрахувала свою відповідальність в ТДВ «СТ «Домінанта» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн. (Том І: а.с.113).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у провадженні № 14-176цс18, розглядаючи справу, спір у якій стосувався аналогічних правовідносин, відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, зазначивши, що покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення позивача ОСОБА_3 за договором від 21.07.2015 року, СОД ОСОБА_6 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №7258 від 12.12.2009 року) було здійснено визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Ауді» А6 та складено звіт №656-07-15 станом на 24.07.2015 року, згідно якого вартість матеріального збитку, в результаті пошкодження при ДТП - складає 37410,48грн. (Том І: а.с. 78-88).

Також на замовлення третьої особи ТДВ «СТ «Домінанта» було проведено оцінку від 19.08.2015 року та визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Ауді» А6 в результаті пошкодження при ДТП, що склала - 15677,43 грн. (Том І: а.с. 114-129).

Тобто в обох висновках визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Ауді» А6,сума відшкодування в межах встановленого страхового ліміту та його не перевищує.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно відповіді ТДВ «СТ «Домінанта», страховою компанією було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 12064 грн.

Відповідно відомостей з руху по картковому рахунку ОСОБА_3 , дане страхове відшкодування в сумі 12064, 52 грн. позивачу було виплачено (а.с. 76) та останнім не оспорювалося.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних ОСОБА_1 у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - ТДВ «СТ «Домінанта».

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не перевірив ліміт відповідальності страховика, не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, зокрема не врахував, що ліміт страхової відповідальності ТДВ «СТ «Домінанта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/5923662 від 02.02.2015 року, укладеного з відповідачем, становить 50 000, 00 грн., при ціні позову 27 546,48 грн., що не перевищує ліміту страхової відповідальності страховика.

При цьому, покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпілий має право на задоволення своїх вимог шляхом пред`явлення позову до страховика, який несе відповідальність за виконання умов укладеного зі страхувальником договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням судом усіх обставин справи, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2017 року - скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок вчинення ДТП - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.05.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк