ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №583/1361/18

Номер провадження 22-ц/816/1797/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Служба у справах дітей Охтирської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2018 року, у складі судді Ільченко В.М., ухвалене у м. Охтирка,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивував тим, що він та ОСОБА_2 з 2006 року до 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. ОСОБА_2 проживає окремо, зловживає спиртними напоями, на придбання яких витрачає отримувані від нього аліменти на утримання дитини, ініціює постійні сварки, що негативно впливає на психічний стан дитини. Вказує, що ним створені належні соціально-побутові умови для проживання сина, забезпечення його психічного та фізичного здоров'я, розумового та духовного розвитку, син висловлює бажання проживати з батьком.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька - ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн 80 коп в рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та позовні вимоги залишити без задоволення.

Вважає, що судом першої інстанції справа розглянута односторонньо, до уваги взяті тільки докази, надані позивачем, та неправдиві показання свідків за домовленістю, не надано оцінки поведінки самого позивача, який зловживає спиртними напоями, постійно створює конфліктні ситуації, б'є її при дитині, не допускає у квартиру.

Вказує, що у висновку органу опіки та піклування Охтирської міської ради не врахована аморальна поведінка позивача, характеристики з місця її проживання, підписані знайомими ОСОБА_1

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доводами відповідача не погодився, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню. Просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кудіна О.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 141 СК України та ч. 3 ст. 11 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який повинен подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У 72 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ України від 24 вересня 2008 року № 866 під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім'ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов'язки з виховання дитини та догляду за нею.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини.

З матеріалів справи убачається, що з 07 червня 2006 року до 29 липня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільного сина сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5, 6, 9).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2014 року у справі № 583/2629/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення 09 липня 2019 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 листопада 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності (по 1/2) належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 4, 8), де позивач проживає разом з сином.

ОСОБА_2 з 25 жовтня 2007 року значиться зареєстрованою у вказаній квартирі (а.с. 5, зворот).

Згідно з поясненнями ОСОБА_2, з 2018 року вона проживає у будинку своїх батьків у м. Охтирка (а.с. 131, зворот).

З 13 березня 2018 року ОСОБА_2 звільнена з роботи та з 21 березня 2018 року зареєстрована як безробітна в центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю (а.с. 113, 115, 135, 153).

Згідно з виробничою характеристикою від 29 березня 22018 року ОСОБА_1 працює помічником бурильника в ПАТ «Укрнафта», позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 12).

Із характеристики з місця проживання від 09 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 з середини лютого 2018 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1, у зазначеній квартирі проживає ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4, якого фактично виховує, мати самоусувається від виконання своїх батьківських обов'язків. За час проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе виключно з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, з'являється в публічних місцях в непристойному стані, конфліктує з мешканцями будинку, допускає образи та висловлювання нецензурною лайкою. Вихованням та утриманням дитини займається батько ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Відповідно до висновку від 03 травня 2018 року № 01-14/1287, орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради вважає за доцільне встановити та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання його батька ОСОБА_1, з тих підстав, що після припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, остання стала вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями, добровільно залишила місце проживання та стала проживати у будинку своїх батьків в м. Охтирка, негативно характеризується за місцем реєстрації, не працює. Дитина залишилася проживати разом із батьком, який виховує, доглядає, піклується та утримує сина. ОСОБА_1 підтримує зв'язок зі школою, оплачує харчування дитини, сплачує ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини. Малолітній ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем навчання, забезпечений всім необхідним для навчання, відпочинку, фізичного, культурно-естетичного розвитку.

ОСОБА_2 не допомагає сину матеріально, не цікавиться його життям, його успіхами, здобутками, не бере участі у здобутті освіти. За 2017-2018 навчальний рік вона тільки один раз з'явилася до школи. Зі слів сусідів характеризується негативно, часто порушує громадський спокій, правила співжиття у багатоквартирних будинках, зловживає спиртними напоями, це було неодноразовим приводом виклику працівників поліції. Під час співбесіди із малолітнім ОСОБА_4 у присутності соціального педагога школи, практичного психолога, хлопчик чітко заявив, що він бажає проживати із батьком ОСОБА_1, пояснюючи це тим, що з мамою йому проживати складно внаслідок того, що вона зловживає спиртними напоями, не надає йому коштів на потреби навчання, навіть аліменти, які сплачує батько, мати пропиває (а.с. 53-54, 89).

За результатами бесіди та діагностичного дослідження дитини, проведеного 23 березня 2018 року практичним психологом Охтирської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 Охтирської міської ради від 02 квітня 2018 року, встановлено, що на час обстеження ОСОБА_4 має достатній рівень розвитку, членами сім'ї для дитини є батько (ОСОБА_1.) та бабуся (ОСОБА_7.). Авторитетною людиною для нього є батько. ОСОБА_4 негативно ставиться до матері (ОСОБА_2.) не вважає її членом сім'ї, бажання спілкуватися з нею не виявляє. Зазначено, що з першого по третій клас приводила, забирала зі школи ОСОБА_2, вона була присутня на батьківських зборах, шкільних святах, у четвертому класі на батьківських зборах та шкільних святах батьки не були присутні, але ОСОБА_1 навідувався до школи та підтримував зв'язок з класоводом, здавав гроші за харчування та т. ін. В п'ятому класі ОСОБА_2 була присутня на батьківських зборах, які проводилися у вересні місяці, на наступних батьківських зборах батьків не було, але ОСОБА_1 завжди йде на контакт, підтримує зв'язок у телефонному режимі (а.с. 16).

За інформацією КЗ «Охтирська ЦРЛ» Охтирської міської ради від 20 березня 2018 року № 848/2, ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 29 березня по 30 березня 2015 року з діагнозом: алкогольне сп'яніння, гостра алкогольна інтоксикація (а.с. 20).

Із відповіді КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» від 28 серпня 2018 року № 01.2-28/273/1 вбачається, що о 14:02 год. 11 лютого 2018 диспетчерською службою Центру був здійснений прийом виклику за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, привід до виклику: «Алкогольне/наркотичне сп'яніння, буйна». О 14.09 год. бригада Е(Ш)МД прибула на місце виклику, хвора скаржилась на головний біль, серцебиття, трусить, роздратованість, почуття страху, пов'язувала свій стан із суперечкою із колишнім чоловіком, випила 50 гр алкоголю (горілки), такий стан відмічає не вперше. Їй був встановлений попередній діагноз: «Гостра реакція на стрес», після надання медичної допомоги стан хворої покращився, від транспортування до медичного закладу відмовилась (а.с. 100, 110).

За інформацією Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_2 12 березня 2018 року з'явилася на роботу з відчутним запахом алкоголю з ротової порожнини, на санпропускник Охтирської ЦРЛ для фіксування стану алкогольного сп'яніння не доставлялась (а.с. 112).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Також судом першої інстанції були належним чином досліджені і надані відповідачем докази на спростування доводів позивача про зловживання нею алкогольними напоями. Зокрема, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 4ТТА № 181866 від 14 липня 2017 року, згідно якого у неї відсутні наркологічні протипоказання до виконання роботи з особливими видами речовин (а.с. 139).

Відповідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЕ №796069 від 20 липня 2017 року, у ОСОБА_2 не виявлено психіатричних протипоказань до виконання робіт машиністом технологічних насосів (а.с. 138).

Однак, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, які підтвердили, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, та оцінивши їх у сукупності з іншими письмовими доказами, складеними, погодженими та завіреними компетентними особами, обґрунтовано дав їм критичну оцінку, встановивши факт зловживання відповідачем спиртними напоями.

Конфлікти, які виникали між сторонами з приводу вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв, вчинення ним перешкод у користуванні ОСОБА_2 квартирою та спілкуванні з сином, її побиття, також перевірялись правоохоронними органами, що враховано судом. Протиправних дій з боку ОСОБА_1 у визначеному законом порядку не встановлено.

Доказів його негативного впливу на психічний стан сина також не здобуто.

Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, роз'яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1, 2 ст. 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У ст. 12 Конвенції з прав дитини записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності психолога висловив бажання проживати разом із батьком, зазначивши, що з батьком йому комфортніше, з матір'ю вони не знаходять спільної мови (а.с. 204).

За таких обставин, вирішуючи спір, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач на даний час не здатна забезпечити належні умови проживання, виховання та утримання сина, а тому, виходячи із закріплених у міжнародному та національному законодавстві принципів пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів, обґрунтовано надав перевагу проживанню ОСОБА_4 саме з батьком, який може забезпечити нормальний всебічний розвиток дитини.

При цьому суд першої інстанції правильно взяв до уваги прихильність сина до батька і бажання проживати саме з ним, надав належну оцінку висновкам органу опіки та практичного психолога.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують зазначених висновків.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню компенсація витрат на правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 1500 грн на підставі п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України, які підтверджені актом виконаних робіт та квитанцією до прибуткового касового ордера № 010419 від 01 квітня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2018 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн компенсації витрат на правничу допомогу в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук