Справа № 352/2511/18
Провадження № 2/352/331/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гургули В. Б.,

секретаря Кожуховської О. І.

розглянувши у підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач 11.12.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлений позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 11 березня 2015 року Підліською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області серії НОМЕР_1 .

До складу спадкового майна останнього входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою після смерті батька була заведена спадкова справа № 331/2015 р. Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Позивач зазначає, що його брат ОСОБА_2 подав до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву від 01.08.2015 р., відповідно до якої він відмовляється від належної йому частки в користь нього, його брата ОСОБА_1 , та на оформлення своїх спадкових прав не претендує. Дана відмова прийнята нотаріусом.

Згідно з довідкою від 27.11.2018 р. № 2686/1 виданої Загвіздянською сільською радою об`єднаної територіальної громади за ОСОБА_3 числиться житловий будинок по АДРЕСА_1 . Останній був постійним жителем села Підлісся Тисменицького району. Заповіт від його імені у виконкомі Підліської сільської ради не посвідчувався.

Відповідно до довідки від 26.10.2018 року №00115 виданої Івано-Франківським ОБТІ реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не проводилась. Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 за життя право власності на дане домоволодіння не реєстрував.

Так як, відсутні правовстановлюючі документи на дане майно, державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нього відмовлено.

У зв`язку із вищевказаним позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності.

Суд вважає, що підготовче засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 11 березня 2015 року Підліською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області серії НОМЕР_1 .

До складу спадкового майна останнього входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою після смерті батька була заведена спадкова справа № 331/2015 р. Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Відповідач ОСОБА_2 подав до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву від 01.08.2015 р., відповідно до якої він відмовляється від належної йому частки в користь його брата ОСОБА_1 , та на оформлення своїх спадкових прав не претендує. Дана відмова прийнята нотаріусом.

Згідно з довідкою від 27.11.2018 р. № 2686/1 виданої Загвіздянською сільською радою об`єднаної територіальної громади за ОСОБА_3 числиться житловий будинок по АДРЕСА_1 . Останній був постійним жителем села Підлісся Тисменицького району. Заповіт від його імені у виконкомі Підліської сільської ради не посвідчувався.

Відповідно до довідки виданої Загвіздянською сільською радою об`єднаної територіальної громади від 29.11.2018 року №2702/1 житловий будинок по АДРЕСА_1 був побудований в 1954 році (підстава по господарська книга Підліської сільської ради №1/0015).

Згідно з довідкою від 26.10.2018 року №00115 виданої Івано-Франківським ОБТІ реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не проводилась. Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 за життя право власності на дане домоволодіння не реєстрував.

Так як, відсутні правовстановлюючі документи на дане майно, державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Статтею 100 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) визначалося, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, і житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та були розташовані в межах міст і селищ міського типу.

Жодною інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах.

Закон України «Про власність» від 07.02.1991 р. також не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності.

За загальним правилом закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України, згідно якої дію акту цивільного законодавства в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності. До події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позивач, як син померлого, згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України відноситься до першої черги спадкування за законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на спірне будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_3

На підставі наведеного, відповідно до ст.58 Конституції України, ст.15, 16, 386, 392, 1216, 1218, 1261,1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо.

Суддя Гургула В.Б.