ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4365/19 Справа № 212/6422/18 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційні скарги ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2019 року, яке постановлено суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 лютого 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, посилаючись на отримання ним виробничої травми, що потягло за собою втрату професійної працездатності. Висновком МСЕК у 2018 році йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65% та визнано людиною з інвалідністю другої групи. При повторному переогляді, 30 січня 2019 року позивачу було зменшено втрату професійної працездатності до 60% з наступним переоглядом 01 січня 2020 року та визнано людиною з інвалідністю третьої групи. Просив суд: стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 99 715,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 51 867,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивача, просить збільшити його розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Внаслідок трудового каліцтва та значної втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичне життя.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на необґрунтованість рішення та на його незаконність. Зазначає, що судом не було враховано тієї обставини, що нещасний випадок на підприємстві стався внаслідок порушення позивачем вимог законодавства про охорону праці, тому покладення на відповідача обовязку відшкодовування моральної шкоди суперечить законодавству. Крім того, наголошує на тому, що розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції не обґрунтовано, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди. Визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим та не відповідає сталій судові практиці при розгляді аналогічних справ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» зазначає не згоду з нею, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення суду просить скасувати, задовольнивши апеляційну скаргу відповідача.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву ПАТ «Кривбасзалізрудком» на апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці № 6 шахти «Родіна» ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат, 08.09.2017 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, внаслідок якого він отримав виробничу травму, а саме: Сполучена травма. Закритий перелом лонної та сідничної кісток з обох сторін. Уламковий перелом крижі ліворуч, лівої підвздошної кістки. Закрита травма живота: забій передньої черевної стінки.

22.01.2018 року позивач був звільнений у звязку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню даної роботи, згідно ч. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.25).

Обставини, за яких стався нещасний випадок, встановлені та досліджені комісією, викладені в Розділі 6 Акту № 44а-71 за формою Н-1 від 27.12.2017 року про нещасний випадок. Внаслідок самовільного повороту кабіни навантажувально доставочної машини вліво, в результаті чого ОСОБА_1 був затиснутий між кабіною та задньою напіврамою, що в сою чергу спричинило його травмування. (а.с.7-11 ).

Пунктом 10 цього Акту особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці, визнано, крім позивача, також підземного прохідника дільниці № 6 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4С.(а.с.7-11).

27 грудня 2017 року було складено Акт проведення спеціального повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, що стався 08 вересня 2017 року о 16 годині 50 хвилин на ПАТ «Кривбасзалізрудком» форми Н-5, згідно до встановлених причин нещасного випадку є: основна організаційна-невиконання вимог інструкції з охорони праці. Порушення: п.1.6 «Інструкції з охорони праці № 200А для електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування (зайнятого на роботах по обслуговуванню та ремонту самохідної техніки)», затвердженої наказом Голови правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1305 від 05 квітня 2017 року, пункту 2 розділу ІІІ «Проекта організації робіт по заміні карданного вала шарнірного зчленування на вантажно-постачальних машинах типів EST -2D, ST -2D, ST -2G, які експлуатуються на шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», пункту 3.6. « Інструкції з охорони праці № 75 для машиніста навантажувально - доставочної машини (підземного)», затвердженої наказом Голови правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1305 від 05 квітня 2017 року, пункту 1.2.12 «Інструкції з охорони праці № 01 для працівників, зайнятих на підземних роботах (загальні положення, вимоги безпеки в аварійних ситуаціях)», затвердженої наказом Голови правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 1305 від 05 квітня 2017 року ( а.с. 12-18).

Висновком МСЕК (довідка Серії 12 ААА № 048327) від 03 січня 2018 року ОСОБА_1 первинно встановлено 65 % втрати професійної працездатності та визнано людиною з інвалідністю другої групи за трудовим каліцтвом з 01 січня 2018 року по 01 лютого 2019 року, наступна дата переогляду 01 січня 2019 року (а.с.5, 5- зворот).

Висновком МСЕК (довідка Серії 12ААБ № 212632) від 30.01.2019 року ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено 60% втрати професійної працездатності та визнано людиною з інвалідністю третьої групи за трудовим каліцтвом з 01 лютого 2019 року по 01 лютого 2020 року з наступним переоглядом 01 лютого 2020 року. (а.с.77,77- зворот).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки травму отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязано з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Доводи відповідача про те, що травмування позивача відбулося саме внаслідок його дій та щодо відсутності правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, безпідставні, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов'язків, а ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Крім того, відсутність причинного звязку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Посилання представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» на практику розгляду аналогічних справ є безпідставними та суперечать чинному законодавству, згідно якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України ( ч.1 ст. 8 ЦПК України).

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у звязку з виробничою травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві звязки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває незручності в звязку загальною слабкістю, втомою, постійними болями, порушенням душевної рівноваги, поганому сні. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоровї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований стійкий дистабілізаційний стан його здоровя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування розяснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з травмою на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, у віці 42 років, втратив професійну працездатність, первинно у розмірі 65% , при повторному огляді, у загальному розмірі 60% та його визнано людиною з інвалідністю третьої групи, він, через стан свого здоровя був звільнений з роботи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, у звязку з отриманою травмою він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають тимчасове полегшення його стану, відновлення його стану здоровя неможливе.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої травми на виробництві, що потягла втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності та визнання позивача людиною з інвалідністю третьої групи, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 60 000,00 грн. до 95 00,00 грн.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням, здоровя та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави, пропорційно задоволених вимог, підлягає стягненню судовий збір 950 грн. за подання позову та 272,40 грн. за подання апеляційної скарги, з урахування сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн.( а.с.108).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2019 року змінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутого з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 60 000,00 гривень до 95 000 (девяносто пять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судового збору з 704 гривень 80 копійок до 950 (девятсот пятдесят ) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» за подання апеляційної скарги на користь держави судовий збір у розмірі 272 (двісті сімдесят дві) гривні 40 ( сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: