ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 661/3364/17

Номер провадження: 22-ц/819/476/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року, у складі судді Ведяшкіної Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, про встановлення порядку побачення батька з малолітніми дітьми

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив усунути перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми: сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язавши відповідача не перешкоджати йому спілкуватись та виховувати дітей; визначити порядок та спосіб спілкування з дітьми наступним чином: дозволити йому систематичні побачення з малолітніми дітьми за місцем проживання дитини без обмежень часу та у період хвороби дитини безперешкодне відвідування дитини по місцю її фактичного перебування; спілкування з дітьми за місцем його проживання двічі на місяць в першу та третю неділю з 09.00 години суботи до 18.00 години неділі, без присутності матері; спілкуватись з дітьми без присутності матері, на весняних, осінніх, зимових та літніх канікулах шляхом забирання дітей до місця свого проживання терміном на одну неділю кожного місяця; протягом року брати дітей на оздоровлення, за узгодженням навчального закладу; відвідувати дітей за місцем їх перебування (проживання) та забирання їх на 4 години в день народження останніх.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він із відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах та мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_5. У 2014 році фактичні шлюбні відносини між нами припинено. З 02 листопада 2015 року по 26 січня 2016 року він брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областях. З 2016 року відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом, вважаючи, що такий порядок спілкування буде сприяти психологічній стабілізації їх малолітніх дітей та їх позитивному розвитку і вихованню.

04 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою в якій просила суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, та встановити наступний порядок зустрічей позивача ОСОБА_3 з малолітніми дітьми: неділя з 09.00 години до 17.00 години тільки в її присутності в межах міста проживання дітей два рази на місяць. ОСОБА_2 вказує, що такий порядок було встановлено рішенням Служби у справах дітей Новокаховської міської ради від 27 липня 2016 року, яке спочатку виконувалось обома сторонам, однак потім ОСОБА_3 пропустив декілька раз зустрічі, а коли вирішив провідати дітей без попередньої домовленості з нею, між ними виникла суперечка, після чого він подав зазначений позов, який вона не визнає, тому нею подано зустрічну позовну заяву.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначено спосіб та порядок спілкування ОСОБА_3 з дітьми наступним чином:

- надати можливість ОСОБА_3 на систематичні побачення з малолітніми дітьми за місцем їх проживання без обмеження часу та у період хвороби дітей безперешкодно відвідувати дітей за місцем їх фактичного перебування;

- надати можливість ОСОБА_3 на спілкування з малолітніми дітьми за місцем його проживання двічі на місяць, в першу та третю неділю, з 9.00 години до 18.00 години, без присутності матері та за бажанням дітей;

- надати можливість ОСОБА_3 протягом літніх канікул брати дітей на оздоровлення по одному тижню кожного місяця, без присутності матері, за попередньою домовленістю із дітьми та їх матір'ю;

- надати можливість ОСОБА_3 забирати сина та дочку на чотири години в день їх народження за попередньою домовленістю із дітьми та їх матір'ю.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку побачення батька з малолітніми дітьми відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 покинув її з дітьми у 2014 році, донька його практично не знає. Виконувати вказане рішення суду фактично неможливо, оскільки діти не хочуть бачитись з батьком, а тому, ухвалюючи вказане рішення, суд захистив права батька, не врахувавши ні вік дітей, ні їх психічний стан та попередні стосунки батька з дітьми. Просить рішення суду скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_3 з дітьми : неділя з 09.00 години до 17.00 години, тітьки у присутності матері в межах міста проживання дітей два рази на місяць.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено та не заперечується сторонами що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом не проживають з 2014 року, діти проживають з матір'ю ОСОБА_2.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області №308 від 27 липня 2016 року ОСОБА_3 встановлено дні та години для спілкування з малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 два рази на місяць з 09.00 суботи до 19.00 неділі у присутності матері дітей. За попередньою домовленістю з матір'ю дітей надати батьку можливість для спільного відпочинку та оздоровлення малолітніх щорічно протягом двох тижнів у серпні у присутності матері дітей.

З висновків затверджених начальником Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області від 15 грудня 2017 року та 19 січня 2018 року, 12 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався до Новокаховського ВП з заявами про здійснення перешкод зі сторони ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми.

23 лютого 2018 року методистом з питань психології та соціальної роботи міського методичного кабінету Новокаховської міської ради ОСОБА_7 складено висновок, відповідно до якого неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в даний момент відчувають негативні наслідки розлучення батьків і потребують часу для стабілізації родинно-сімейних відносин. У дітей гарний емоційний зв'язок з матір'ю, але і батько є значущою людиною в житті дітей, особливо для ОСОБА_4. Рекомендується створити умови для можливості спілкування дітей з батьком, вирішувати конфліктні ситуації без присутності дітей.

Згідно наданої директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 14 березня 2018 року характеристики, їх учень ОСОБА_4 виховується матір'ю ОСОБА_2 Батьки проживають окремо. Мати підтримує тісний зв'язок зі школою та класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори та шкільні заходи; тато у першому класі батьківські збори та шкільні заходи не відвідував; у другому класі проявляє більшу зацікавленість шкільним життям ОСОБА_4, приймав участь у ремонті класу.

Відповідно до висновку № 33/1094, складеному 20 березня 2018 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне, встановити такий порядок участі батька ОСОБА_3 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6:

З 09 години суботи до 18.00 години неділі двічі на місяць, за місцем проживання батька, без присутності матері та за бажанням дітей;

надати можливість спільного відпочинку батька з дітьми в період осінніх, зимових, весняних канікул порівну та літніх канікул по одному тижню кожного місяця, без присутності матері;

відвідувати дітей за місцем їх проживання та забирати сина та доньку на чотири години і їх день народження за попередньою домовленістю із дітьми та їх матір'ю. Зазначене буде відповідати інтересам дитини.

Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України) та Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно частин другої, третьої статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов'язок не чинити цьому перешкоди.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За таких обставин, суд першої інстанцій, установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей та виходячи з інтересів дітей, врахувавши висновок органу опіки та піклування і вимоги статей 157, 158 СК України, дійшов правильного висновку про встановлення способу та порядку участі ОСОБА_3 у вихованні сина та доньки саме згідно з висновком служби у справах дітей. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дітей, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Встановлений судом порядок спілкування батька з дітьми є обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає інтересам дітей та не порушує принципу рівності обох батьків у питаннях виховання дитини.

Доводи касаційної скарги про те, що діти не хочуть бачитися з батьком без матері та молодша донька фактично не знає батька, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дітьми, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дітьми, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, або обумовлювало їх побачення у присутності інших осіб, судом апеляційної інстанції не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, який є батьком дітей, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має постійне місце роботи та має належні житлові умови.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо порядку та місця спілкування позивача з малолітніми дітьми, взяв до уваги вік дітей, стосунки, які склалися між сторонами (неприязні відносини один до одного, відсутність спільного бажання вирішення ситуації, яка склалася в родині) та дійшов правильного висновку про те, що визначення місця спілкування позивача з дітьми не повинно перешкоджати йому разом з дітьми виходити на прогулянку, відвідувати заклади культури, торговельні, розважальні та інші заклади з урахуванням необхідності розвитку дітей, місця для відпочинку та оздоровлення дітей.

При цьому, колегія суддів виходить із тих обставин, що судовим розглядом не встановлено обставин, які б могли бути підставою для визначення такого способу спілкування позивача з дітьми, які би обумовлював побачення з ними у присутності інших осіб.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

За положення ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від нею.

Частиною 1 ст.159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Отже, вказані норми встановлюють право того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, шляхом визначення способів його участі у вихованні дитини, в порядку встановленому ч.2 ст.159 СК України.

Задоволення таких вимог за позовом того із батьків, з ким проживає дитина, законодавством не передбачено.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас