Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1279/15-ц Головуючий у 1-й інст. Брагін В.І.
Категорія 22 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу

№272/1279/15-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Ленд» до ОСОБА_1, фермерського господарства «ОСОБА_2Г.», треті особі: Андрушівська районна державна адміністрація Житомирської області, Андрушівське районне управління юстиції Житомирської області, відділ Держземагенства в Андрушівському районі Житомирської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

за апеляційною скаргою фермерського господарства «ОСОБА_2Г.»,

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області, ухвалене 13 січня 2016 року суддею Брагіним В.І. у м. Андрушівці,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Ленд» (далі - ТОВ «Укр-Ленд») звернулося до суду із даним позовом, у якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 13,7853 га, кадастровий номер :04:000:0019, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «ОСОБА_2Г.» (далі ФГ «ОСОБА_2Г.»).

Позовна заява мотивована тим, що 30.11.2010 між ТОВ «Укр-Ленд», як орендарем, та Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області, як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки №57 строком на 15 років. Починаючи з 2010 року орендована земельна ділянка використовується товариством за призначенням, своєчасно та в повному обсязі оплачується орендна плата, але в кінці 2015 року позивачу стало відомо, що відповідачі уклали між собою договір оренди на зазначену земельну ділянку та зареєстрували його в реєстраційній службі Андрушівського районного управління юстиції. Вважає, що діями відповідачів порушено законне право ТОВ «Укр-Ленд» на володіння та користування орендованою ним земельною ділянкою. Крім того, позивач доповнив підстави для визнання оспорюваного договору недійсним, посилаючись на ту обставину, що такий договір ОСОБА_1 не підписувався, укладений без її волевиявлення.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 13,7853 га за кадастровим номером :04:000:0019, укладений 19.08.2015 між ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.».

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ОСОБА_2Г.» посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вищевказане рішення суду та ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

На його думку, судом не враховано, що 18.08.2015 ОСОБА_1 набула право власності, а 27.08.2015 ФГ «ОСОБА_2Г.» набуло право користування земельною ділянкою у законний спосіб. Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Укр-Ленд», суд першої інстанції позбавив власника земельної ділянки права розпоряджатися нею.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 березня 2016 року рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2016 року залишено без змін. Зазначена ухвала суду апеляційної інстанції скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016, справу передано на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.10.2016 прийнято відмову ФГ «ОСОБА_2Г.» від апеляційної скарги на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.01.2016 та закрито апеляційне провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 касаційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_2Г.» задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 11.10.2016 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

На виконання вищевказаної постанови Верховного Суду ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18.04.2019 вирішено питання правонаступництва після смерті ОСОБА_2 - єдиного учасника та керівника ФГ «ОСОБА_2Г.».

Під час нового судового розгляду справи судом апеляційної інстанції представник ФГ «ОСОБА_2Г.» - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, представник ТОВ «Укр-Ленд» - ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала, посилаючись на її безпідставність.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не зявились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника ТОВ «Укр-Ленд» - ОСОБА_4, представника ФГ «ОСОБА_2Г.» - ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Укр-Ленд», суд першої інстанції виходив із їх доведеності та обґрунтованості. Суд зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 19 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.» є недійсним, оскільки він укладений під час дії договору оренди від 30 листопада 2010 року, укладеного між ТОВ «Укр-Ленд» і Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області, що не припинив дію, та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження, який, як установив суд, належним чином виконував умови договору оренди від 30 листопада 2010 року.

Також суд у рішенні зазначив, що оспорений договір оренди підписано не ОСОБА_1, а ОСОБА_5 без її присутності та відома; ОСОБА_1 в силу свого віку та стану свого здоров'я не могла прочитати та підписати вказаний договір.

Крім того, суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що договір оренди землі від 30 листопада 2010 року припинений відповідно до вимог ст. 654 ЦК України (договору, додаткової угоди про розірвання договорів оренди землі із подальшої їх державною реєстрацією), чи рішення суду, як це передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі».

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду, враховуючи наступне.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Так, за ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом установлено, що 30 листопада 2010 року між позивачем ТОВ «Укр-Ленд» та Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області було укладено договір оренди земельної ділянки №57, кадастровий номер :04:000:0019, загальною площею 13,7853 га, що відносилась до земель реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Іванківське» (далі - КСП «Іванківське»).

Умовами договору, зокрема п.8, передбачено, що строк дії вказаного договору 15 років або до запиту громадянина, що набуде право власності на дану земельну ділянку. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Андрушівському районі Житомирської області за записом від 27 грудня 2010 року (а.с. 8-11 т. 1).

Таким чином, підписуючи вищевказаний договір оренди землі, орендар ТОВ «Укр-Ленд» висловило свою згоду щодо обумовленого договором строку його дії.

Також установлено, що відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) від 09 квітня 1997 року ОСОБА_6 був членом КСП «Іванківське» та йому належало право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває у колективній власності вищевказаного підприємства, площею 3,69 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 36 т.1).

14 липня 2004 року ОСОБА_6 помер.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 17 липня 2015 року ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_6, зокрема і вказаної земельної ділянки (паю) (а.с. 37 т. 1).

Відповідно до розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації від 27 липня 2015 року № 199 ОСОБА_1 було виділено в натурі та передано у власність земельну ділянку загальною площею 13,7853 га, за рахунок земель реформованого КСП «Іванківське» (а.с. 38 т. 1).

Реєстраційною службою Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0019 (а.с. 39 т. 1).

19 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.» укладено договір оренди цієї земельної ділянки, строком на 15 років, який зареєстрований в Реєстраційній службі Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 27 серпня 2015 року (а.с. 7, 72-74 т. 1).

Таким чином, оскільки змістом договору оренди землі від 30 листопада 2010 року передбачено строк його дії 15 років або до запиту громадянина, що набуде право власності на дану земельну ділянку, саме по собі набуття ОСОБА_1 права на спірну земельну ділянку не може бути підставою для припинення цього договору, так як такий запит ОСОБА_1 орендарю, не направлявся.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що на час укладення оспорюваного договору попередній договір оренди земельної ділянки не був розірваний. Лише 27 листопада 2015 року, тобто після укладення оспорюваного договору, розпорядженням Андрушівської РДА Житомирської області № 378 «Про розірвання договорів оренди земельних ділянок» за заявою ОСОБА_1 від 23.11.2015 припинено дію договору оренди спірної земельної ділянки від 30 листопада 2010 року.

Отже, зважаючи на не спростування презумпції правомірності договору від 30 листопада 2010 року, укладеного між ТОВ «Укр-Ленд» та Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області, та не направлення ОСОБА_1 ТОВ «Укр-Ленд» запиту відповідно до п. 8 цього договору, укладений 19 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.» договір підлягає, визнанню недійсним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення позову із зазначених вищевказаних підстав.

З ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.» на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 1033,5 грн з кожного.

Оскільки судом апеляційної ухвалено нове рішення про задоволення позову, понесені ФГ «ОСОБА_2Г.» витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_2Г.» задовольнити частково.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2016 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову з інших підстав.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 13,7853 га за кадастровим номером :04:000:0019, укладений 19.08.2015 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ОСОБА_2Г.».

Стягнути з ОСОБА_1 і Фермерського господарства «ОСОБА_2Г.» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Ленд» понесені судові витрати в сумі по 1033,5 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 19 квітня 2019 року.