Ухвала

20 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 520/2632/17

провадження № 61-16731ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року про відкриття провадження у справі та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих недостачею товарно-матеріальних цінностей,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що у березні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих недостачею товарно-матеріальних цінностей у розмірі 66 337 грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року відкрито провадження справі №520/2632/17 за позовом ФОП ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2019 року залишено без змін.

06 вересня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2019 року, в якій просила оскаржені судові рішення скасувати, а справу направити за встановленою підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що при відкритті провадження у справі судом порушено правила підсудності. Вважала, що оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом не як фізична особа, а як фізична особа-підприємець, то справа повинна розглядатися за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке знаходиться у м. Вінниця.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, в) встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Згідно із пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Ціна позову у справі № 520/2632/17 становить 66 337 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня 2019 року (1921 грн х 100 = 192 100 грн, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

Таким чином справа № 520/2632/17 є малозначною в силу вимог закону

(пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України), незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої або апеляційної інстанції.

При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення справи до відповідної категорії.

ОСОБА_1 не обґрунтовано, а судом, не встановлено наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі № 520/2632/17 підлягають касаційному оскарженню.

Ухвала Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року про відкриття провадження у справі, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи № 520/2632/17 та яка перешкоджає розгляду справи.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ОСОБА_1 реалізувала своє право на апеляційний перегляд ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року в справі № 520/2632/17.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

7 лютого 1995 року, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 5 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Оскільки касаційну скаргу Бузівської К. М. подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; ухвала про відкриття провадження у справі, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи; відповідач використала своє право на апеляційний перегляд судового рішення; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, особою, яка подає скаргу не обґрунтована, а судом не встановлена, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Питання про повернення сплаченого при подачі касаційної скарги судового збору може бути вирішено судом за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цивільній справі № 520/2632/17 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович