ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №583/792/19

Номер провадження 22-ц/816/2572/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3,

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року в складі судді Ярошенко Т.О., постановлену у м. Охтирка Сумської області,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, крім того подав заяву про забезпечення доказів шляхом проведення огляду особистої сторінки ОСОБА_2 в мережі Інтернет у соціальній мережі Facebook https://facebook.com/profile.php?id=64841 та огляду наступних дописів на особистій сторінці ОСОБА_2 у мережі Інтернет у соціальній мережі Facebook:

- відеозапису, опублікованого 01 лютого 2019 року о 16 год. 47хв. на сторінці ОСОБА_2, посилання на оригінал:

https://facebook.com/profile.php?id=64841/videos/70742/?t=64;

- відеозапису, опублікованого 05 лютого 2019 року о 08 год. 55хв. на сторінці ОСОБА_2 в мережі Facebook посилання на оригінал:

https://facebook.com/64841/videos/83507/?t=78;

- відеозапису, опублікованого 06 лютого 2019 року о 13 год.12хв. на сторінці ОСОБА_4В в мережі Facebook посилання на оригінал:

https://facebook.com/64841/videos/50144/?t=8;

-відеозапису, опублікованого 06 лютого 2019 року о 19 год. 21хв. на сторінці ОСОБА_2 в мережі Facebook посилання на оригінал:

https://facebook.com/64841/videos/99399/?t=4;

-публікації, опублікованої 10 лютого 2019 року о 06 год. 46 хв. на сторінці ОСОБА_2 в мережі Facebook оригінал знаходиться за посиланням:

https://facebook.com/pfoto.php?fbid=73238&set=a.68060&type=3& theater;

-відеозапису, опублікованого 11 лютого 2019 року о 10 год. 09 хв. на сторінці ОСОБА_2 в мережі Facebook оригінал знаходиться за посиланням:

https://facebook.com/64841/videos/12012/?t=70.

В обґрунтування заяви посилався на те, що дописи та відеозаписи на особистій сторінці ОСОБА_2 в соціальній мережі Facebook підтверджують зміст поширеної інформації, яку він просить спростувати в своєму позові, але з огляду на ту обставину, що відповідач може безперешкодно вилучити їх зі своєї сторінки, засіб доказування може бути втрачений, тобто дослідження судом цих доказів під час судового розгляду спору буде неможливим.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просив скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції не врахував викладених заявником доводів, не надав їм належної оцінки, та не навів мотивів відмови, чим порушив норми процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, позивач вказував, що інформація, яка порушує його честь, гідність та ділову репутацію поширена відповідачем у соціальній мережі Facebook.

На підтвердження своїх вимог надав скриншоти публікацій відповідача у соціальній мережі, які крім дописів містять відеозаписи.

При цьому позивач вказує, що зміст відеозаписів, розміщених ОСОБА_2 на її сторінці у Facebook 01 лютого 2019 року, 05 лютого 2019 року, 06 лютого 2019 року, 10 лютого 2019 року та 11 лютого 2019 року, підтверджує обґрунтованість його вимог, а тому підлягає дослідженню та оцінці судом при розгляді справи по суті спору.

Мотивуючи необхідність задоволення його заяви про забезпечення доказів, позивач вказує на те, що ОСОБА_2 має можливість редагувати публікації або видаляти їх, тому є достатні підстави вважати, що засіб доказування буде втрачений.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами заявника про ризик втрати засобів доказування, проте звертає увагу на ту обставину, що обовязок подання доказів та доказування покладається процесуальним законом на сторони.

Аналізуючи зміст ст. 116 ЦПК України можна зробити висновок про те, що дана норма дійсно передбачає обовязок суду забезпечити докази за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача. Проте таке забезпечення здійснюється лише щодо тих доказів, в силу специфіки яких, учасник справи позбавлений можливості самостійно здійснити таке забезпечення (огляд, фіксація, збереження).

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_1 мав технічну можливість самостійно зафіксувати зміст відеозаписів, шляхом їх збереження на відповідних носіях інформації, його представник адвокат ОСОБА_3 також не був позбавлений можливості провести огляд веб-сторінки з наступним складанням протоколу на підставі професійного права на збирання відомостей про факти, що можуть бути використані як докази відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», також як позивач, так і його представник мають право скористатися послугами «Центру компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», який проводить фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб, в тому числі і окремих громадян. Висновки даного Центру, як вбачається з судової практики, суди приймають як допустимі докази.

Те, що позивач та його представник використали наявні у них можливості для формування та збереження доказів, проте такі їх дії не мали позитивного результату, заява про забезпечення доказів не містить.

Тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів узгоджується з положеннями ст.ст. 116, 117 ЦПК України та встановленими під час розгляду заяви обставинами справи і доводами апеляційної скарги не спростований.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскарженого судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст. 374, п. 4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_5