КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/11216/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3897/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Астахової О.О., по справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу виконавчого документу про стягнення боргу з ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якого первісний боржник ОСОБА_2 передав свої зобов'язання новому боржнику ОСОБА_1 за договорами поруки від 04 березня 2008 року № 036-2008-469-Р/1 та від 25 вересня 2012 року укладеними між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк».

Оскільки вищевказаний договір про заміну сторони у зобов'язанні укладений у письмовій формі, як і правочини, на підставі яких виникли зобов'язання, даний договір не визнаний судом недійсним і його недійсність прямо не встановлена законом, посилаючись на положення ст. 442 ЦПК України та ст.ст. 513, 521 ЦК України, заявник просив суд замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні по справі № 755/11216/16-ц. (а.с.52)

Представник ПАТ «Універсал Банк» - Колінько А.В. подала заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні по справі № 755/11216/16-ц в повному обсязі. На обґрунтування заперечень зазначила, що стягувач ПАТ «Універсал Банк» своєї згоди на заміну боржника не надавав, укладений 01 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір про заміну сторони у зобов'язанні було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 520, 525 ЦК України, а тому, підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні на іншу особу відсутні. (а.с.68-69)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони (боржника) її правонаступником у виконавчому провадженні по цивільній справі за заявою ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого документу про стягнення боргу з ОСОБА_2 залишено без задоволення. (а.с.83-84)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року, задовольнити заяву і замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні по справі № 755/11216/16-ц. На обґрунтування скарги зазначив, що районний суд не врахував вимог законодавства, обставин і доказів, які викладені на обґрунтування поданої заяви і дійшов помилкового висновку про залишення її без задоволення. (а.с.96-97)

В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» - адвокат Колінько А.В. заперечувала проти скарги і просила залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 був сповіщений також телефонограмою, яка забезпечує фіксацію такого повідомлення. ОСОБА_2 надіслав до апеляційного суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. (а.с. 120-125, 127-140, 142-147)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, районний суд виходив із того, що відповідно до статті 520 ЦК України, заміна боржника у зобов'язанні можлива лише за згодою кредитора, однак звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 не надав доказів, що підтверджують отримання у встановленому законом порядку згоди кредитора на заміну боржника у вказаному зобов'язанні. Крім того, суд виходив із пояснень представника ПАТ «Універсал Банк», який вказував, що такої згоди Банк не надавав. (а.с.83-84)

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 вересня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення по справі №1563/15, яким стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 294 763,40 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 14 795,85 грн., заборгованість по нарахованим відсотках за кредитним договором № 036-2008-469 від 04 березня 2008 року в розмірі 4 491,29 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 294 763,40 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 14 795,85 грн., заборгованість по нарахованим відсотках за кредитним договором № 036-2008-469 від 04 березня 2008 року в розмірі 4 491,29 доларів США. Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» 4 511,52 грн. витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом. (а.с.26-29)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року було задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з ОСОБА_2, видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 294 763,40 грн., 3% річних у розмірі 14 795,85 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 4 491,29 доларів США та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 4511,52 грн. (а.с.46)

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2018 року ОСОБА_2, як первісний боржник, та ОСОБА_1, як новий боржник (правонаступник), уклали договір про заміну сторони у зобов'язанні, за умовами якого, первісний боржник передав свої зобов'язання новому боржнику (правонаступнику) за договором поруки від 04 березня 2008 року № 036-2008-469-Р/1 та від 25 вересня 2012 року між первісним боржником та ПАТ «Універсал Банк». Пунктом 2 зазначеного договору, його сторони визначили, що борг, який виник на підставі вказаних договорів поруки вважається переведеним з моменту укладення даного договору про заміну сторони у зобов'язанні. (а.с.53)

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України сторонами в зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Отже, вказаною статтею ЦК України встановлено обмеження на заміну боржника у зобов'язанні поза волею кредитора, що має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов'язання внаслідок заміни особи боржника.

Як встановлено судом, кредитор ПАТ «Універсал Банк» своєї згоди на заміну боржника у зобов'язанні не надавав та заперечував щодо проведення такої заміни боржника у зобов'язанні. З огляду на цю обставину, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду правильним, оскільки стаття 520 ЦК України визначає обов'язкову згоду кредитора на заміну боржника у зобов'язанні іншою особою (переведення боргу), за відсутності якої заміна боржника його правонаступником у виконавчому провадженні є неможливою.

Суд в даному випадку правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне вирішення справи, атому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 22 квітня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова