ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/293/19Головуючий по першій інстанції
Категорія: 307000000 Синецька Л.А. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року, постановленого під головуванням судді Синецької Л.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Мельниківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка склала заповіт на все майно на його користь.

У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (пай).

Поскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє його можливості реалізувати своє право на спадкове майно, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) розміром 2,1022 умовних кадастрових гектарів, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 19 березня 2004 року та земельну частку (пай) розміром 2.10 умовних кадастрових гектарів, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 02 серпня 2002 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну частку ( пай) розміром 2.1022 умовних кадастрових гектарів, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 112094 від 19 березня 2004 року та земельну частку (пай) розміром 2.10 умовних кадастрових гектарів, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 052918 від 02 серпня 2002 року , які розташовані на території Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивач в установленому порядку спадщину не прийняв.

Він як непрацездатна особа має право на обов`язкову частку у спадщині.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходів із того, що Мельниківська сільська рада є належним відповідачем по справі, а позивач не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі.

Але такі висновки суду не відповідають матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка 05 жовтня 2012 року склала заповіт на ім`я позивача ОСОБА_2 Вказаним заповітом вона заповідала земельну ділянку в розмірі 2,10 га, що належить їй на підставі Державного акту про право приватної власності ІІІ-ЧР № 052918 від 02 серпня 2002 року; земельну ділянку в розмірі 2,1022 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЧР № 112094 від 19 березня 2004 року; заощаджені кошти в установах Ощадбанку; житловий будинок і земельну ділянку в АДРЕСА_1 , сину ОСОБА_2 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02 серпня 2002 року ОСОБА_3 є власником 2,10 га земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 березня 2004 року ОСОБА_3 є власником земельною ділянкою площею 2,1022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Мельниківської сільської ради.

Кадастрові номера земельних ділянок відсутні.

Доказів про те, що позивач звертався до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину матеріали справи не містять. Посилаючись в позовній заяві на те, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, в той же час додає до позовної заяви копії свідоцтв про право власності на земельні ділянки.

Приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №396/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

З урахуванням наведених положень закону право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пред`являючи позов до Мельниківської сільської ради, позивач ОСОБА_2 достовірно знав, що іншим спадкоємцем першої черги є його брат ОСОБА_1 Позов до органу місцевого самоврядування може бути пред`явлено лише у відсутності інших спадкоємців по справі.

Проте суд першої інстанції не звернув на це увагу і постановив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права і матеріалам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді: