Справа № 691/476/19
Провадження № 2/691/402/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 вересня 2019 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В судове засідання представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на вище викладене, зі згоди представника позивача, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає наступне.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно вказаного договору: розмір позики склав - 1100,00 гривень (п. 3.1. договору); сума процентів за користування позикою становить 136,07 гривень за 19 днів (п. 3.2. договору); проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних, тип процентної ставки - фіксована, фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (двадцять дві гривні 00 копійок процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (п. 3.2.1. договору); загальна сума здорожчання позики за весь період її складає 1236 гривень 07 копійок. Згідно п. 4.4. повернення позики та сплата суми процентів за користування позикою здійснюватиметься згідно графіку платежів. Строк, на який надається позика за цим договором становить 19 днів (п. 5.2 договору). Дата надання позики - 23.08.2018 року (п. 5.3. договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 10.09.2018 року включно )п. 5.4. договору). Відповідно до п. 7.1. вказаного договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою, за кожен день прострочення стягнути з позичальника пеню в розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті, шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахуванн таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Сплата неустойки, визначеної в п. 7.1 цього договору, не звільняє від виконання основного зобов`язання (п 7.3. договору).
Вказаний договір укладено в електронній формі, що регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».
Так, згідно ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, які адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим індетифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що дав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 205 ЦК України, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Позивач зазначає, що відповідно до Розділу 1 договору, заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною договору та узгоджений сторонами в Додатку 1 до цього договору.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобов`язанні.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав та перерахував на рахунок відповідача суму позики - 1100,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 23.08.2018 року № 6387, копія якого знаходиться у матеріалах справи, та повідомленням про підтвердження успішного проведення видачі займу на карту клієнта.
Проте, у порушення норм закону та умов договору, відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконав. Таким чином, позивач позикодавець має право вимагати від відповідача виконання умов кредитного договору.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.01.2019 року, та відповідно до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 , наданого суду позивачем, відповідач має заборгованість у розмірі 7755,00 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1100,00 гривень; заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 2794,00 гривні; заборгованості за пенею - 3861,00 гривня.
15.01.2019 року, між позикодавцем ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1 (договір факторингу), відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок в повному обсязі (копія договору про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1 від 15.01.2019 року та копія додаткової угоди № 1 до вказаного договору знаходяться у матеріалах справи).
Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
З урахуванням викладеного, та того, що відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовних вимог суду не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» підлягають до задоволення, так як обґрунтовані та доведені.
Тобто, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 7755,00 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1100,00 гривень; заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 2794,00 гривні; заборгованості за пенею - 3861,00 гривня.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» судові витрати у сумі 1921 гривня 00 копійок.
На підставі наведеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 11, 202, 205, 207, 509, 526, 530, 549, 550, 610, 611, 617, 1049, 1054 ЦК України; Законом України «Про споживче кредитування»; Законом України «Про електронну комерцію» ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 - 81, 141, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлений 20.09.2019 року.
Суддя В. О. Черненко