ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1114/19Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник позивача - стягувача Коваль Т.В.

представник відповідача - боржника ОСОБА_3

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2019 року, постановлену суддею Січиокно Т.О., повний текст ухвали складено 19 лютого 2019 року

за заявою представника ПАТ КБ "Правекс-Банк" Коваль Тетяни Вікторівни про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "Правекс-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ "Правекс-Банк", третя особа: ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року до суду надійшла заява представника ПАТ КБ "Правекс-Банк" Коваль Тетяни Вікторівни про видачу дублікатів виконавчих листів.

Заява мотивована тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2016 року стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1936-006/07Р від 16.11.2007 року у розмірі 37 762 доларів США та відсотки за користування кредитом у розмірі 14 180,58 доларів США, а всього 51 942,58 доларів США. 15.09.2017 року представник банку звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів у даній справі. 26.09.2017 року судом на адресу банку (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп.28) направлено 4 виконавчі листи. У зв'язку з тим, що дані виконавчі листи до адресата не надійшли та були втрачені при пересилці, 05.12.2018 року представник банку повторно звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів. 01.02.2018 року судом надано відповідь про те, що виконавчі листи у кількості чотирьох штук вже було направлено на адресу банку. Оскільки виконавчі листи було втрачено при пересилці, строк пред'явлення їх до виконання не сплив, то заявник просив видати їх дублікати.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2019 року заяву представника ПАТ КБ «Правекс - Банк» Коваль Тетяни Вікторівни про видачу дублікатів виконавчих листів - задоволено.

Видано дублікати виконавчих листів у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із втратою раніше виданих виконавчих листів у цій справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що трирічний строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання у даній цивільній справі не закінчився. 26.09.2017 року виконавчі листи було направлено судом на адресу банку, однак доказів про те, що вони були ним отримані, немає, що свідчить про втрату їх при пересилці.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити АТ «Правекс-Банк» у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчих листів по справі № 554/4/16-ц за позовом АТ «Правекс-Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банк не надав суду жодного належного доказу на підтвердження втрати виконавчих листів. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач в свою чергу має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа є підставою для відмови в задоволенні заяви або подання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2016 року первісний позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 19360-006/07Р від 16.11.2007 року у розмірі 37762 доларів США та відсотки за користування кредитом у розмірі 14180, 58 доларів США, а всього 51 942,58 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ КБ «Правекс-Банк», третя особа ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою - залишено без задоволення (т.1 а.с. 155-158), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24.11.2016 р. (т.2 а.с. 24-26).

15.09.2017 року представником банку подано до суду заяву про видачу виконавчих листів (т.1 а.с.252-253).

26.09.2017 року судом на адресу банку (м. Львів, вул. Смаль -Стоцького, 1 корп. 28 згідно супровідного листа № р5-26.09.17/3525-234 направлено чотири виконавчі листи (т.1 а.с. 264).

05.12.2018 року представник банку повторно звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів (т.1 а.с. 265).

01.02.2018 року судом надано відповідь про те, що чотири виконавчі листи вже було направлено на адресу банку (т.1 а.с. 267).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що трирічний строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання у даній цивільній справі не закінчився. 26.09.2017 р. виконавчі листи було направлено судом на адресу банку, однак доказів того, що вони були ним отримані, немає, що свідчить про втрату їх при пересилці, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що виконавчі листи втрачено з поважних причин.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною першою статті 431 ЦПК України, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті першої розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини 4 статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, для вирішення питань про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором слід встановити наступні фактичні обставини справи: чи було прийнято судове рішення на підставі, якого було видано виконавчий лист, чи не пройшли строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням переривання такого строку або зупинення, чи існує за виконавчим листом заборгованість тощо.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1, 5 ст.12 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно п. 29.34. «Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах…» виконавчі листи реєструються у журналі обліку виконавчих листів, виданих судом (Додаток 23). У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист.

У матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (виконавчих листів) стягувачу АТ «Правекс-Банк».

Враховуючи те, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2016 року, яким стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1936-006/07Р від 16.11.2007 року у розмірі 37 762 доларів США та відсотки за користування кредитом у розмірі 14 180,58 доларів США, а всього 51 942,58 доларів США не виконане, що не заперечується учасниками справи, банк двічі звертався до суду з питання видачі виконавчих листів, 26.09.2017 року судом на адресу банк було направлено чотири виконавчі листи, що підтверджується супровідним листом суду, проте, банк наполягає на тому, що їх не отримав.

Крім цього, по справі вбачається, що виконавчі листи не пред»являлися до примусового виконання, зокрема, стягувач надав суду Інформацію з Єдиного реєстру боржників про відсутність інформації, з якої вбачається, що за вказаними параметрами запиту у вказаному реєстрі інформація щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інформація відсутня (т.2 а.с.27-31). Також, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, відсутня інформація про відкриття виконавчих проваджень(т.2 а.с. 32), тому є підстави дійсно вважати, що виконавчі листи втрачені при пересилці їх із суду на адресу стягувача, на чому і наполягає останній, отже, заявник має право на отримання дублікату виконавчого документа для пред»явлення його до виконання.

З вказаних вище підстав апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документа.

Доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі суду вказано, що відсутні докази, які свідчили б про отримання банком виконавчих листів, що свідчить про їх втрату, що судом порушено принцип змагальності сторін, то вони не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлено, що за заявою банку на його адресу були надіслані поштою виконавчі листи, банк зазначає, що він їх не отримав, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи відсутні, тому просить видати їх дублікат, оскільки виконавчі листи були направлені на адресу банку поштою і не були отримані банком, то суд обгрунтовано прийшов до висновку про те, що вони втрачені при пересилці, у даному випадку боржником не надано доказів на спростування доводів банку про те, що він не отримав виконавчі листи, боржником не надано доказів того, що банк їх отримав, але загубив потім тощо.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що стягувач повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази, оскільки пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, тобто законодавець пов»язує видачу дублікату виконавчого документу у зв»язку з його втратою, на чому наполягає банк і вказує, що втрата сталася при поштовій пересилці, та за умови, якщо він із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а цей строк ще не закінчився. Посилання боржника на те, що відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа є підставою для відмови у задоволенні заяви, є слушним, проте, з урахуванням фактичних обставин, а саме того, що стягувач двічі звертався до суду із заявами про видачу виконавчих листів, після першої поданої ним заяви вони були направлені на його адресу, але не отримані ним, відсутнє рекомендоване повідомлення про отримання, стягувач зазначає, що вони втрачені при пересилці, дійсно з інформації відповідних Єдиних реєстрів вбачається, що виконавчі листи не пред»являлися до виконання, то є підстави для задоволення заяви стягувача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інмтанції відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов