Справа № 2-405/2008
Номер провадження № 4-с/315/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Суховій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапка О.П. про визнання незаконною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

05.04.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапка О.П. про визнання незаконною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

В скарзі заявник посилався на те, що на виконанні у Гуляйпільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , на час відкриття виконавчого провадження він працював офіційно і виконавчий лист був направлений на виконання за місцем його роботи, під час його зупинки поліцейським він дізнався про постанову державного виконавця про обмеження його у праві керування транспортними засобами, щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, в 2019 році він отримав постанову державного виконавця, вважав постанову незаконною посилаючись на п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», так як він водій за фахом і постійно працює водієм або водієм експедитором, він звертався до центру зайнятості населення, йому було запропоновано декілька вакансій, однак у нього відсутнє водійське посвідчення для працевлаштування, вважає, що постанова про обмеження його у праві керування порушує його право, пославшись на вказані обставини він звернувся до державного виконавця з заявою, яка була отримана державним виконавцем 12.02.2019 року, остання залишилась без відповіді, посилаючись на ст.55 Конституції України, ст.ст. 383, 385-387 ЦПК України прохав визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапка О.П. щодо нерозгляду та неприйняття рішення за його заявою про скасування постанови державного виконавця Налапко О.П. від 19.03.2018 року ВП №48375552 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Налапко О.П. від 19.03.2018 року ВП №48375552 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

08.04.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 16.04.2019 року.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, суду пояснивши, що з 19.03.2018 року по теперішній час він мешкає з сім`єю у м. Запоріжжя, за місцем його реєстрації мешкають його батьки, останні йому не повідомляли про надходження йому листів, в тому числі постанови державного виконавця Налапка О.П. від 19.03.2018 року ВП №48375552 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, тому він про неї дізнався під час зупинки його поліцейськими, коли він керував транспортним засобом, належним підприємству: ТОВ «Радіобут сервіс», де він працював водієм неофіційно, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, він звертався до державного виконавця щодо отримання копії постанови, а коли отримав її то звернувся з заявою про її скасування, посилаючись на те, що він водій за фахом і постійно працює водієм або водієм експедитором, він звертався до центру зайнятості населення, йому було запропоновано декілька вакансій, однак у нього відсутнє водійське посвідчення для працевлаштування, прохав скаргу задовольнити.

08.05.2019 року до суду звернувся державний виконавець Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапко О.П з відзивом на скаргу, в якому посилався на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, 12.12.2016 року до відділу надійшов лист, в якому повідомлялось що заявник звільнився з роботи за згодою сторін з 08.11.2016 року і аліменти з нього не були утримані, заборгованість станом на 28.02.2018 року склала 68219,63 грн., що перевищує сукупний розмір платежів за чотири місяці, 19.03.2018 року ним були винесені постанови про обмеження прав боржника в тому числі у праві керування транспортними засобами, постанови були направлені боржнику до відома рекомендованим листом, який повернувся без вручення 24.04.2018 року з відміткою за закінченням терміну зберігання, на заяву заявника від 14.02.2019 року останньому була надана відповідь 28.03.2019 року, яку останній отримав під особистий підпис, вважає скаргу безпідставною та прохає залишити її без задоволення.

У судовому засіданні посадова особа: державний виконавець Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапко ОП., дії якої оскаржуються, заперечував проти задоволення скарги, суду пояснивши, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, 12.12.2016 року до відділу надійшов лист, в якому повідомлялось що заявник звільнився з роботи за згодою сторін з 08.11.2016 року і аліменти з нього не були утримані, заборгованість станом на 28.02.2018 року склала 68219,63 грн., що перевищує сукупний розмір платежів за чотири місяці, 19.03.2018 року ним були винесені постанови про обмеження прав боржника в тому числі у праві керування транспортними засобами, постанови були направлені боржнику до відома рекомендованим листом, який повернувся без вручення 24.04.2018 року з відміткою за закінченням терміну зберігання, на заяву заявника від 14.02.2019 року останньому була надана відповідь 28.03.2019 року, яку останній отримав під особистий підпис, вважає скаргу безпідставною та прохає залишити її без задоволення.

Суд, оцінивши наявні у скарзі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

07.08.2015 року державним виконавцем Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапком О.П. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-405, виданим 04.07.2008 року Гуляйпільським районним судом Запорізької про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх його видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В період з 22.02.2016 року по 08.11.2016 року заявник працював водієм транспортних засобів в ТОВ ТВК «УПГ», що підтверджується записом у трудовій книжці у графі відомості про роботу.

12.12.2016 року до відділу державної виконавчої служби надійшов лист, в якому повідомлялось що заявник звільнився з роботи у ТОВ ТВК «УПГ» за згодою сторін з 08.11.2016 року і аліменти з нього не були утримані, що підтверджується копією листа товариства.

Заборгованість по аліментам заявника як боржника станом на 28.02.2018 року становить 68219,63 грн., що підтверджується копією постанови.

19.03.2018 року державним виконавцем Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапком О.П. винесено постанову про тимчасове обмеження боржника - заявника у справі у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості із сплати аліментів.

20.12.2018 року щодо заявника був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №219989 за те, що 20.12.2018 року о 07 годині 04 хвилині в м. Харків по вул. Сумська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, належним ТОВ «Радіозбут сервіс», коли відносно нього встановленого тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення.

08.02.2019 року заявник звернувся з заявою до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування цієї постанови, посилаючись на те, що про наявність постанови він дізнався 20.12.2018 року, коли був зупинений поліцейським, так як постанову за місцем реєстрації не отримував, він постійно працює водієм-експедитором, на даний час не працевлаштований, так як має тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, посилаючись на п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» прохав скасувати постанову державного виконавця, що підтверджується копією заяви.

08.02.2019 року заявник звернувся з заявою до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про направлення йому копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами, що підтверджується копією його заяви.

23.03.2019 року заявник отримав копії документів, в тому числі і копію постанови державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надано ОСОБА_5 про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що підтверджується підписом заявника у відповіді державного виконавця.

Суд, відмовляючи в задоволенні скарги, виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Правовідносини, які склалися між заявником та посадовою особою, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що до суду, який видав виконавчий лист, звернувся боржник зі скаргою на дії посадової особи: державного виконавця, про визнання його бездіяльності незаконною, а саме не розгляду та неприйняття рішення за його заявою про скасування постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами та визнання постанови незаконної та скасування її, посилаючись на п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», так як він водій за фахом і постійно працює водієм або водієм експедитором, він звертався до центру зайнятості населення, йому було запропоновано декілька вакансій, однак у нього відсутнє водійське посвідчення для працевлаштування.

Суд не бере до уваги доводи заявника з огляду на наступне.

Відповідно до ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Суд вважає, що дане застереження не може бути прийнято до уваги судом при вирішенні цієї справи не тільки тому, що державному виконавцю при винесенні постанови не було відомо про існування обставин, передбачених ч.10 ст.71 Законом України «Про виконавче провадження», які забороняють йому виносити постанову при наявності цих обставин, а тому, що заявник не довів суду, що він був позбавлений основного законного джерела засобів для існування, так як на момент винесення постанови офіційно не працював, а тому не мав законного джерела засобу для існування.

Відповідно до ч.9 п.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла до 07.03.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, що державний виконавець при винесенні постанови щодо обмеження прав боржника за виконавчим провадженням діяв відповідно до ч.9 п.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла до 07.03.2018 року), так як сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів станом на 28.02.2018 року перевищував суму відповідних платежів за шість місяців та становив 68219,63 грн., що підтверджується копією постанови.

Крім того, доводи заявника щодо бездіяльності державного виконавця щодо не розгляду та неприйняття рішення за його заявою про скасування постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами спростовуються відповіддю державного виконавця та підписом заявника про отримання копії постанови.

Таким чином суд доходить висновку про те, що державний виконавець діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так як судом встановлено, що дії та рішення вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права і свободи заявника не було порушено, то суд відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.19 Конституції України, ч.9, ч.10 п.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Налапка О.П. про визнання незаконною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами залишити без задоволення.

Повний текст ухвали буде складено 23.05.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Ярош С.О.