П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року місто Київ

справа № 757/36441/18-ц

провадження №22-ц/824/5397/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - Регіональний сервісний центр в м. Києві

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Баховським Михайлом Михайловичем

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Бортницької В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру в місті Києві Міністерства внутрішні справ України про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до Регіонального сервісного центру в м. Києві про визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона має у власності транспортний засіб - автомобіль марки AUDI S8 (д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1997 року випуску), зареєстрований 11 квітня 2006 року.

14 листопада 2012 року вказаний транспортний знято з обліку, в зв'язку з анулюванням реєстрації. 22 травня 2018 року її представник звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві щодо поновлення реєстрації автомобіля марки AUDI S8 (д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 1997 року випуску). У відповідь на її звернення, відповідач повідомив, що для реєстрації зазначеного автомобіля власнику або уповноваженій особі необхідно звернутись до територіального сервісного сервісу МВС з наданням паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, копії рішення суду, засвідчену в установленому порядку, транспортний засіб для огляду та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Посилаючись на положення ст. ст. 316, 317, 391, 392 ЦК України, просила визнати за нею право власності на автомобіль марки AUDI S8, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2,1997 року випуску.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру в м. Києві про визнання права власності.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Баховський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначив, що пір виник внаслідок того, що відповідач своїми діями не визнає право власності позивача на транспортний засіб, тому вважає що право яке не визнається підлягає судовому захисту в обраний спосіб позивачем.

До суду надійшов відзив від відповідача Регіонального сервісного центру в м.Києві, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача в повному обсязі.

Вважає, звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені, проте в межах обраного позивачем способу захисту відсутній факт порушення його прав.

Вважає, що ОСОБА_2 не доведено, в належний спосіб, що відповідачем порушується, оспорюється, не визнається право власності на автомобіль.

На думку представник відповідача, позивач передчасно просив визнати його право власності, оскільки правомірність або протиправність відповідача дій щодо відмови в здійсненні відповідної реєстрації не вирішувалась у встановленому законом порядку та не є предметом даного спору.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача Регіонального сервісного центру в м. Києві Руденко Л.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль марки AUDI S8 (д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, 1997 року випуску, синього кольору), зареєстрований 11 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.(а.с.8)

ОСОБА_2 придбала зазначений автомобіль на підставі біржової угоди серії АВ №073473 від 20 серпня 2005 року.

З копії постанови про повернення тимчасово вилученого майна від 14 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0004495 від 31 травня 2017 року слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві Хижняка С.В. вбачається, що 31 травня 2017 відповідним актом було тимчасово затримано транспортний засіб - автомобіль марки AUDI S8, який був під керуванням ОСОБА_7 та поміщено до спеціального майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Разом з тим, оскільки клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль було залишено без задоволення ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, транспортний засіб повернуто у подальше користування ОСОБА_7 - особі, у якої він був вилучений.(а.с.9-10)

22 травня 2018 представник позивача Баховський М.М. звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення реєстрації автомобіля арки AUDI S8, номер кузова НОМЕР_2, 1997 року випуску, синього кольору, оскільки згідно листа Головного сервісного центру МВС України від 02 червня 2017 вказаний автомобіль знято з обліку у зв'язку з анулюванням реєстрації.

Листом від 21 червня 2018 року за № 31/26-Б-592 адвокату БаховськомуМ.М повідомлено, що для реєстрації зазначеного транспортного засобу власнику або уповноваженій особі необхідно звернутись до територіального сервісного центру МВС з наданням паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, копії рішення суду, засвідчену в установленому порядку, транспортний засіб для огляду та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В цьому листі також зазначено про те, що 14 листопада 2012 року реєстрацію транспортного засобу позивача було скасовано на підставі висновку УДАІ та службової телеграми ДДАІ МВС України № 4/8-9602 від 07 листопада 2012 року. Згідно зі статтею 203 наказу МВС № 5 ДСК від 10 січня 2014 року, документи, що були підставою для анулювання реєстрації були знищені за спливом строку зберігання. Крім того, Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві створено через три роки після анулювання реєстрації транспортного засобу - 07 листопада 2015 року на виконання постанови КМУ від 28.10.2015 № 889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України».

Відповідач Регіональний сервісний центр в місті Києві Міністерства внутрішні справ України не є правонаступником УДАІ ГУ МВС України в м. Києві чи ДДАІ МВС України, а створений МВС України окремим територіальним підрозділом, до повноважень якого належить реєстрація, облік транспортних засобів, ведення обліку та накладення правових обмежень на транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що будь-якого порушення права власності ОСОБА_2 з боку відповідача, яке б потребувала захисту та визнання права власності, позивачем не доведено.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального закону.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Питання щодо можливості здійснення реєстрації транспортного засобу роз'яснені представнику відповідача листом відповідача від 21.06.2018 № 31/26-Б-592. Тому підстав стверджувати про наявність порушеного права не вбачається.

Належних та допустимих доказів на підтвердження звернення позивача до територіального сервісного центру з наданням необхідних документів та автомобіля для його реєстрації стороною позивача у передбаченому у ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.

Сам по собі факт звернення позивача з заявою про поновлення реєстрації транспортного засобу не дає підстав уважати, що з боку відповідача мала місце відмова у реєстрації транспортного засобу, та що відповідач не визнає або оспорює право власності позивача на автомобіль.

Доводи апеляційної скарги висновків суд першої інстанції не спростовують, оскільки є аналогічними за змістом позовної заяви, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а тому відхиляються судом.

Отже, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, а тому рішення суду скасуванню не підлягає.

Крім того, суд уважає, що відсутні підставі для закриття провадження у справі, оскільки рішення суду, на яке посилається представник відповідача в обґрунтування свого клопотання, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами про той саме предмет, але з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Баховським Михайлом Михайловичем, - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 23 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус