КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22квітня 2019 року м. Київ

Справа №375/248/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/868/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Голік Н.О. 13 червня 2018 року, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись, що 10 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем у справі був укладений договір №б/н за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 1000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом. Станом на 31 грудня 2017 року рахується заборгованість у сумі 59780,48 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1904,00 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 50356,08 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4197,52 грн, штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (відсоткова складова) - 2822,88 грн.

На підставі викладеного, просив стягнути на свою користь з відповідача вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1904,00 грн, та в рахунок відшкодування понесених судових витрат 56,12 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій вони посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Позивач зазначає, що відповідач висловила згоду на укладення кредитного договору підписавши Анкету-заяву від 10 липня 2013 року, з якої також вбачається, що відповідач особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що вказана заява разом із Умовами, та Правилами надання банківських послуг, становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, та вона згодна з Умовами, Правилами та Тарифами. Таким чином, укладення кредитного договору вказаним вище способом не суперечить законодавству України. Розмір відсоткової ставки, пені штрафів у зв'язку з порушенням зобов'язання та порядок їх нарахування сторони визначили в Тарифах, Умовах та правилах надання банківських послуг. Таким чином, відповідач підписуючи анкету-заяву висловила свою згоду з Тарифами, Умовами та правилами.

На підставі викладеного просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 10 липня 2013 року була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якої вона виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна» /а.с.9/.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що 10 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем у справі був укладений договір №б/н за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 1000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилається на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом. Станом на 31 грудня 2017 року рахується заборгованість у сумі 59780,48 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.7, 8/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов і правил. Разом з тим, наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, але не мають підпису позичальника та не зазначено період їх дії.

Анкета-заява від 10 липня 2013 року містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. У заяві зазначено про вид картки, яка має бути видана - платіжна картка «Універсальна», проте із зазначеної заяви не вбачається який кредитний ліміт встановлено, також із вказаної заяви не вбачається чи ознайомлена відповідач саме з Правила надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, у зв'язку з цим, із вказаної заяви не можна зробити висновок, на які саме умови обслуговування, запропоновані банком, погодилась відповідач.

При пред'явленні позову, банком наданий витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у якій містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду; «Універсальна CONTRAKT»; «Універсальна GOLD» /а.с.10/, проте використання наведених тарифів є можливим лише за умови належного ознайомлення позичальника з ними, що не вбачається з матеріалів справи.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту сторонами не оскаржується, а тому у даному апеляційному провадженні рішення суду в цій частині не переглядається, та не є предметом апеляційного розгляду.

А надані суду стороною позивача докази не дають можливості встановити розмір відсотків та штрафних санкцій, які були погоджені сторонами при укладенні договору.

Посилання представника позивача на те, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та відповідно виконання умов договору належним чином не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції оскільки тягар доказування обґрунтованості позовних вимог покладено на позивача, а суд має повно і всебічно дослідити всі обставини справи і надати їм відповідну правову оцінку.

Таким чином, доводи, викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права та підстави до його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук