Номер провадження: 22-ц/813/42/19
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Ізовіти А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

13 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилалась на ті обставини, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2010 року із ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - в розмірі 1000,00 грн., починаючи з 21 липня 2010 року й до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однак, на теперішній час вказаних грошових коштів недостатньо для утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернулась з даним позовом до суду та просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Мороз І.Ф. заявлені позовні вимоги визнав частково, просив суд задовольнити позов частково, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, про що надав суду письмовий відзив (а.с.30-32).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2010 року з 1000,00 грн. до 2500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року - з дати набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2018 року в частині збільшення розміру аліментів, та постановлення нового, яким стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що аліменти, які присуджені рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2010 року у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на даний час є недостатніми для утримання дитини, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів до 2500 грн. щомісячно.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу і спільного проживання мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого, згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2010 року, стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені правові позиції також вказані в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Так, вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на той факт, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн., мінімальна заробітна плата - 3723,00 грн., мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років складає 972,00 грн. (1944,00 х 50%).

У зв'язку з викладеними обставинами, суд правомірно погодився із обґрунтованістю визначення аліментів у твердій грошовій сумі та необхідністю їх збільшення.

Разом з тим, збільшуючи аліменти до 2500 грн. в місяць, суд взагалі не обгрунтував свій висновок і не вказав, яким чином і які докази маються в матеріалах справи щодо покращення матеріального становища платника аліментів, в даному випадку відповідача і заявника апеляційної скарги - ОСОБА_5

Так, обгрунтовуючи свій висновок, суд першої інстанції керувався нормами матеріального права, які регулюють питання стягнення аліментів, а не їх збільшення, а саме: ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, які вже застосовані Малиновським районним судом м. Одеси при ухваленні 13 вересня 2010 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6

Також суд послався на ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, на ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Декларацію прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, згідно яких держава визнає право кожної дитини на найкращий рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Однак, погоджуючись із судом першої інстанції щодо забезпечення найкращого рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, колегія суддів зазначає, що на даний час предметом судового розгляду є питання не про стягнення аліментів для належного утримання дитини, а про їх збільшення, які регулюються ст. 192 СК України.

Як зазначив відповідач ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі, у нього жодним чином не покращилось матеріальне становище і він не взмозі сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2500 грн. щомісяця, погоджуючись на збільшення розміру аліментів до 1500 грн. на місяць, оскільки в іншому випадку він не зможе належно здійснювати забезпечення свого існування.

Колегія суддів погоджується з даними доводами відповідача і заявника апеляційної скарги ОСОБА_5, так як вони не спростовані матеріалами справи.

Так, в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 пояснила суду, що розмір утримання сина сторін ОСОБА_6 значно зріс, оскільки на даний час він навчається в Республіці Польща. Проте, вона зазначила, що в неї відсутні докази того, що матеріальний стан відповідача значно зріс, так як він приховує свої доходи.

Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначила, що неповнолітньомуОСОБА_6 призначено заняття у тренажерній залі для укріплення м'язів спини відповідно до довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов'язкового медичного профілактичного огляду КУ «Дитяча міська поліклініка №5».

Відповідно до довідки ФК «Шторм», виданої ОСОБА_3, її син ОСОБА_6 відвідував заняття у фітнес клубі «Шторм» з плавання, користується послугами персонального тренера, вартість одного заняття складає 225,00 грн.

Згідно із довідкою ПФ «Імпульс» ОСОБА_6 відвідував фітнес-клуб з листопада 2016 року до 01 червня 2018 року, вартість абонементу на місяць складала 470,00 грн., індивідуальне заняття з тренером - 100,00 грн.

Крім того, відповідно до довідки «1START OFF» ФОП ОСОБА_9 від 13 червня 2018 року ОСОБА_3 уклала договір 12/od від 13 жовтня 2017 року про надання консультативних послуг щодо підготовки документів та провадження переведення до середнього навчального закладу Республіка Польща її сина ОСОБА_6, у зв'язку з чим ОСОБА_3 сплатила оплату послуг у загальному розмірі 9260,00 грн. (11-12, 47). Крім того, щомісячні витрати сина ОСОБА_3 в подальшому складатимуть 6500,00 грн. Також одноразовий внесок у вересні 2018 року буде складати 8400,00 грн., щомісячна плата курсів з польської мови складає 700,00 грн.

Також, відповідно до заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 18 червня 2018 року, зокрема, батьками надано згоду їх неповнолітньому синові - ОСОБА_6 на тимчасовий виїзд з держави Україна до республіки Польща та інших країн Шенгенської угоди з метою навчання у будь-який період часу з 01 серпня 2018 року по 01 серпня 2019 року, батьки гарантували оплату усіх витрат та повну фінансову підтримку своєї дитини.

Із заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 08 серпня 2018 року вбачається, що батьками надано згоду на самостійне довготривале перебування та навчання за кордоном в Об'єднанні Технічних та загальноосвітніх шкіл ім. Стефана Банаха (Республіка Польща) та тимчасові поїздки за кордон до Республіки Польщі, інших країн Шенгенської Угоди та Євросоюзу та у зворотному напрямку у період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року їх неповнолітньому сину - ОСОБА_6 у супроводі один одного та юридичного опікуна.

Проте, колегія суддів зазначає, що дані обставини не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, які були визначені рішенням суду, а можуть бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача частини додаткових витрат на утримання, у тому числі на утримання юридичного опікуна, лікування і розвиток дитини сторін, що регулюється ст.185, а не ст. 192 СК України.

З огляду на викладене, та виходячи з того, що обов'язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, а також виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи і погодження відповідача на збільшення аліментів до 1500 грн. в місяць, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду змінити і збільшити розмір аліментів з 1000 грн. до 1500 грн. на місяць, замість 2500 грн. на місяць, як визначив суд в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, колегія суддів враховує, що з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 2027 грн., у зв'язку з чим мінімальний розмір аліментів для дітей вказаного віку складає 1013,5 грн. в місяць., тобто більше ніж встановлено рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2010 року.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити і викласти абзац другий резолютивної частини рішення в іншій редакції, збільшивши розмір аліментів до 1500 грн. замість 2500 грн. на місяць.

В решті оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Абзац другий резолютивної частини рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2018 року викласти в наступній редакції:

«Збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2010 року з 1000,00 грн. до 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року - з дати набрання рішенням суду законної сили».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра