Справа № 487/7385/18
Провадження № 2/487/639/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря Ігнатьєва А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

05.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У заяві позивач зазначила, що з 2016 року вона разом з відповідачем ОСОБА_2 проживали за адресою АДРЕСА_1 . та в подальшому в лютому 2017 року між ними був зареєстрований шлюб. 28.02.2018 року було зареєстроване місце її проживання за вказаною адресою, як дружина відповідача на підставі дозволу Миколаївської міської ради. Зазначену кімнату її чоловік отримав на підставі ордера на житлове приміщення гуртожитку № 32 від 2014 року. 29.10.2018 року вона уклала договір найму житлового приміщення гуртожитку № АДРЕСА_2 за АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що з початку 2018 року відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих його речей в кімнаті немає, крім того спільне господарство між ними не ведеться та шлюбні стосунки між ними фактично припиненні, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, просила визнати останнього таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

08.11.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Яку вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 30.07.2014 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 був виданий ордер на житлове приміщення гуртожитку № АДРЕСА_2 , на склад сім`ї з однієї особи на кімнату АДРЕСА_3 .

11.02.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

28.02.2018 року позивач ОСОБА_1 як дружина відповідача була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Отже судом встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

29.10.2018 року позивач ОСОБА_1 уклала договір найму житлового приміщення у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає з 2018 року, що підтверджується актом про не проживання, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, зв`язок з житловим приміщення втратив.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

За таких обставин, оскільки відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер )- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_4 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.