Справа № 214/7297/18
2/214/137/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Печарник З.І.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» про захист прав споживача, визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якому просить визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0026 від 13.08.2018 року, укладений між нею та ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» із застосуванням наслідків недійсності правочину, шляхом стягнення з відповідача на її користь 50 000 грн. авансу за цим договором.

В обґрунтування предявлених вимог позивач зазначає, що 13.08.2018 року між нею та ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу за №0026 автомобіля марки Nissan Juke, 2015 року випуску, базової комплектації, жовтого кольору. Договором не визначено його істотні умови, зокрема VIN номер кузова транспортного засобу, відсутній перелік основних технічних характеристик, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, не вказано номерний знак автомобіля, відомості про свідоцтво про державну реєстрацію. На виконання умов попереднього договору вона сплатила підприємству аванс в розмірі 50 000 грн., в підтвердження чому їй видано квитанцію. Оскільки зміст та форма правочину не відповідають вимогам закону, суперечать ст. 203 ЦК України, вона просить визнати його недійсним із застосуванням реституції.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про поважність причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Керуючись ст.280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.08.2018 року між ОСОБА_1, як покупцем та ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО», як продавцем було укладено попередній договір №0026 купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки Nissan Juke, 2015 року випуску, базової комплектації, жовтого кольору (а.с.5-7).

Згідно з п.п.1.1, 1.5 попереднього договору, сторони зобов'язалися укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, який продавець зобов'язався придбати у третіх осіб для його подальшого відчуження покупцеві за основним договором, та який виступатиме предметом договору. Сторони зобовязуються укласти основний договір при досягненні сторонами згоди на термін поставки майна та за умови повного виконання п.21 попереднього договору.

Відповідно до п.1.6 попереднього договору, істотні умови основного договору визначені наступні: продавець зобовязується передати майно у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити йому вартість у сукупності 140 000 грн. Право власності на майно переходить покупцю з моменту сплати повної вартості майна на підставі основного договору, якщо сторони не домовляться про інше при укладенні основного договору. Всі інші умови основного договору, які не визначені сторонами в попередньому договорі, визначаються сторонами в основному договорі, враховуючи побажання покупця та реальність їх виконання продавцем.

За умовами п.2 попереднього договору, на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 50 000 грн., а продавець своїм підписом під попереднім договором підтверджує отримання коштів. Зазначена сума розцінюється як аванс за основним договором, а при оформленні основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за попереднім договором.

Відповідно до рахунку від 13.08.2018 року, виданого на підставі попереднього договору ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО», на виконання п.п.2.1, 2.2 попереднього договору в підтвердження своїх дійсних намірів на укладення основного договору, позивач внесла на розрахунковий рахунок відповідача аванс в розмірі 50 000 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 13.08.2018 року (а.с.9).

Посилаючись на відсутність в попередньому договорі ряду істотних умов, невідповідність його вимогам закону, позивач просить суд визнати його недійсним із застосуванням реституції, що, на її переконання, забезпечить дієвий захист її прав як споживача. Надаючи оцінку таким доводам позивача в аспекті обраного нею способу захисту, суд виходить з наступного.

У ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно з ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір має бути укладеним у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Він повинен містити умови, які б дозволили визначити його предмет й інші істотні умови основного договору, строк, протягом якого сторони зобов'язані укласти основний договір.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч.1 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судовим розглядом встановлено, що у порушення приведених норм та умов попереднього договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу відповідно до п.1.5 попереднього договору відповідачем укладений не був, хоч позивач умови п.2.1. цього договору виконала в повному обсязі в день укладення попереднього договору. Строк, до якого сторони повинні були укласти основний договір, умовами попереднього договору також не визначений. Жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі позивачу на адресу позивача не надходило, пропозиції про укладення основного договору на адресу ОСОБА_1 не направлялось.

Відповідно до ст.184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Аналізуючи вказану статтю, індивідуально визначеними є такі речі, які відрізняються від інших кількома ознаками: єдині у своєму роді, відрізняються від інших кількома ознаками, вирізняються із загальної маси речей цього роду.

Дослідивши умови попереднього договору купівлі-продажу від 13.08.2018 року, судом встановлено, що згідно з п.1.2 договору предмет договору транспортний засіб («майно») визначено з наступними ідентифікаційними ознаками: марка Nissan, модель Juke, рік випуску 2015, інші характеристики (колір, пробіг, тощо) базова комплектація, жовтого кольору. Однак, суд вважає, що з обсягом вказаних ознак транспортний засіб не може вважатися предметом договору купівлі-продажу, оскільки він не визначений детальними індивідуальними ознаками, а саме: не вказано його виробника, комплектацію, потужність двигуна, тип автомобіля, не вказано привід, індивідуальні технічні характеристики, номер шасі транспортного засобу. Марка та модель транспортного засобу, рік випуску не є такими ознаками.

Умовами попереднього договору також не передбачено жодних відомостей стосовно продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, чим, водночас, обмежено права споживача на захист і отримання відшкодування у передбачених законом випадках.

З умов спірного договору також вбачається, що ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» не є власником транспортного засобу, а лише мало на меті укласти договір, предметом якого є послуга, направлена на підбір та подальшу купівлю транспортного засобу із визначеними параметрами, та розраховувало на покриття витрат, пов'язаних із вказаною послугою за рахунок позивача. Таким чином вбачається, що укладено не договір купівлі-продажу, а договір, за умовами якого відповідач зобов'язався за дорученням позивача за плату вчинити правочин купівлі-продажу транспортного засобу від свого імені, але за рахунок комітента.

За таких обставин суд приходить до висновку, що споживачу надав інформацію необхідну для здійснення свідомого вибору про зміст договору у двозначний спосіб, а тому підприємницька практика ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» є такою, що вводить в оману та, відповідно, є нечесною.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на викладене, відсутність в умовах попереднього договору ряду істотних умов, двозначне викладення його змісту, свідоме ухилення відповідача від його виконання, суд приходить до висновку про необхідність визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» №0026 від 13.08.2018 року недійсним відповідно до вимог ст.ст.203, 215 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Зважаючи на те, що позивачем 13.08.2018 року на рахунок відповідача сплачено аванс в сумі 50 000 грн. на виконання попереднього договору, який судом визнано недійсним, тому необхідно застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача на користь позивача одержані ним за недійсним договором кошти в сумі 50 000 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а предявлені нею вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1409,60 грн. (за одночасно предявлені вимоги немайнового характеру (визнання правочину недійсним) та вимогу майнового характеру (застосування наслідків недійсного правочину), а також стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу (а.с.18-19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5, 10, 12,13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» (, юридична адреса: Сабанєєв міст 5/7, м. Одеса) про захист прав споживача, визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу задовольнити.

Визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0026 від 13.08.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» на користь ОСОБА_1 сплачений нею аванс за попереднім договором в розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» на користь ОСОБА_1 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТРЕЙД-АВТО» в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 13.02.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь