Справа №: 671/156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ніколової С.В.

при секретарі Ковбасюк Т.П.,

розглянувши, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання в порядку спадкування права власності на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що він, позивач, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак не може оформити свої спадкові права на зазначену земельну частку (пай) у зв'язку з втратою сертифіката.

Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши і дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), окрім сертифіката, є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'ясень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка 19 липня 2004 року вчинила заповіт та все своє майно, заповіла ОСОБА_1 До складу спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області розміром 3, 1 в умовних кадастрових гектарах, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, належала ОСОБА_3

Рішенням Волочиського районного суду від 10 грудня 2018 року встановлено факт, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем по АДРЕСА_1

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; заповітом ОСОБА_3, вчиненим 19.07.2004 року на користь позивача ОСОБА_1; довідкою відділу Держгеокадастру у Волочиському районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.01.2019 року № 31-22-0.21-64/105-10 про те, що згідно розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 01.04.1996 року № 108/1, ОСОБА_3 було видано сертифікат НОМЕР_2 на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах, та який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 185 від 05.04.1996 року; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №55011030 від 06.02.2019 року про те що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

Оскільки вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, про що поміщено оголошення в місцеву газету "Зоря" від 26 липня 2018 року №36, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується відмовою Волочиської державної нотаріальної контори від 24.01.2019 року №144/01-16 у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 - права на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 01.04.1996 року № 108/1.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261 ч. 1, 1269 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, - право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: позивачОСОБА_1 паспорт НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_2; відповідач: Волочиська міська рада, 3, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул.Незалежності, 88, .

Рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя: