КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9024/2019
справа № 759/2987/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Саліхова В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, постановленого під головуванням судді Миколаєць І.Ю. 14 лютого 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментам та пені,

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментам та пені.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2015 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісяця, починаючи з 12.12.2014 та до досягнення дитиною вісімнадцяти років.

Вказувала, що розмір аліментів на даний час не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір у зв?язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

За таких обставин, просила суд збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно.

Крім того, оскільки відповідач не виконує рішення суду, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментах у розмірі 13 000,00 грн. та пеню у розмірі 12 310,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментам та пені - задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2015 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 в розмірі 1013, 50 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із врахуванням змін прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років за ЗУ «Про державний бюджет».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення аліментних виплат з грудня 2014 року по вересень 2018 року призначених йому за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва №2/759/1560/15 від 03.02.2015 у розмірі 3 936,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

У задоволені інших вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що місцевим судом не враховано, що за інформацією Міністерства соціальної політики України, обрахований на основі статистичних даних рівень споживчих цін, фактичний розмір прожиткового мінімуму у цінах вересня 2017 року в розрахунку на місяць на одну особу, а також для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, становить: на одну особу - 2980,45 гривень (3418,95 гривень - з урахуванням суми обов?язкових платежів); для дітей віком до 6 років - 2845,09 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років -3467,19 гривень;

Крім того вказує, що в зв`язку із зростанням сина , необхідності його фізичного, культурного та духовного розвитку, навчанням в школі, необхідно постійно купувати учбову літературу, канцтовари, художні матеріали для дитячої творчості. З метою його розвитку, необхідно постійно відвідувати кінотеатри, театри, музеї ,що також потребує коштів .Ріст цін як на продукти харчування так і на одяг та на освітні послуги в нашій країні постійно збільшується, а розмір аліментів, які стягнуто за рішенням суду від 22.01.2015 по цивільній справі № 2/759/1560/15 в жодній мірі не дає можливості для повноцінного розвитку та існування дитини, крім того Відповідач постійно аліменти не сплачує, офіційно не працює, розмір своїх доходів приховує.

Вказує, що твердження Відповідача про те, що він постійно перебуває на лікуванні у Київській туберкульозній лікарні № 2 спростовується довіреністю, яку він видав на свого представника 25.10.2018, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського округу Громовою О.П. (а.с.97), робоче місце якої згідно даних мережі інтернет знаходиться за адресою : м. Київ, пр- т Перемоги 104-6. Для підтвердження того факту, що Відповідач ніби-то не працює, ним було надано ксерокопію 1 аркушу трудової книжки, яка належить невідомій особі.

Зазначає, що представником Відповідача було надано довідку від 29.01.2019 року ДФС у Святошинському районі про те, що інформація про доходи Відповідача за 1-3 квартал 2018 року відсутня (а.с. 98). Проте, вказана довідка не свідчить про те, що Відповідач взагалі не отримував дохід, працюючи неофіційно.

Вказує, що судом першої інстанції помилково визначено розмір пені, оскільки за правилом про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов?язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Крім того, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, суд повинен був у даному випадку застосувати аналогію закону (ст. 191 СК України) та змінити розмір аліментів, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 02.03.2018 року.

Представник позивача та сама позивач підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представники відповідача просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що відповідач зобов?язаний приймати участь в матеріальному утриманні дитини та повинен сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, у зв?язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років за ЗУ «Про державний бюджет », а також з нього повинна бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом установлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1682 (а.с.11).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2015 в справі № 759/21259/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2014 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Як убачається із довідки - розрахунку від 10.10.2018, виготовленого головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Пилипчуком К.Р., заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.10.2018 становить 1916,00 грн. (а.с. 74-75).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із частиною першою статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно допринципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи убачається, що позивач просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 500,00 грн. до 4 000,00 грн. на утримання малолітнього сина щомісячно, тобто здійснювати стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема стаття 182 СК України щодо обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов?язаний з?ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров?я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилалася на зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину.

В наданих запереченнях на позовну заяву, відповідач зазначив, що в силу свого хронічного захворювання він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн., оскільки відповідач наразі не працює, перебуває на утриманні батьків, постійно проходить лікування у спеціалізованих лікувально - профілактичних закладах.

Наголошував, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, що становить 1 053,00 грн., тому з урахуванням вище встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про зміну розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що стягуються рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, а саме збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1 500,00 грн. щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили, що становить не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що пеня нараховується за кожен період (місяць) окремо в розмірі 1% від простроченої суми заборгованості за весь період заборгованості.

Відповідно до ст.. 196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Частина перша статті 196 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 \

2. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається із довідки - розрахунку , виданої 26.09.2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві ( а.с.82-83) заборгованість по аліментам станом на 1.09.2018 року у відповідача відсутня.

Крім того, на час звернення позивача до суду із даним позовом у березні 2018 року така заборгованість також була відсутня.

Разом із тим, судом першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнута неустойка у розмірі 3 936,32 грн., підстав для перерахунку вказаної суми не вбачається , оскільки відповідачем вона не оспорюється, а для стягнення більшої суми неустойки з урахуванням обставин справи, стану здоров`я відповідача та його матеріального стану, а також з урахуванням того, що заборгованість на час розгляду справи судом відсутня, немає.

Колегія суддів вважає, що в частині стягнення пені у зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів рішення суду першої інстанції повинно бути залишено без змін.

Щодо стягнення суми заборгованості по аліментам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що така заборгованість, в разі її існування, стягується в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів , а тому суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, крім того, заборгованість відсутня, а тому в даному випадку взагалі не існує предмету спору в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року скасувати в частині збільшення розміру аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягнутих Святошинським районним судом м.Києва від 22 січня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500 гривень до 1500 гривень.

В решті рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття , але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: