Ухвала

21 травня 2019 року

м. Київ

справа № 336/133/19

провадження № 61-9653ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернуся до суду з указаним позовом.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року не підлягає касаційному оскарженню, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України) не належить до переліку ухвал, які відповідно до статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником ухвала Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 2 частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25 лютого 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук