Ухвала

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 569/12336/18

провадження № 61-2493св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Рівнеазот»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О., Боймиструка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі - ПрАТ «Рівнеазот») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 працював в ПрАТ «Рівнеазот». 20 березня 2017 року був звільнений з роботи за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю. При звільненні в порушення вимог статті 116 КЗпП України йому не були виплачені всі суми, які підлягали виплаті в день звільнення. Просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 106 640,83 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня

2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку в сумі 106 640,83 грн, без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі

704,80 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Рівнеазот» задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня

2018 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

25 січня 2019 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким поновити строк звернення до суду з даним позовом та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної спарив з Рівненського міського суду Рівненської області.

У березні 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, підлягає закриттю з огляду на наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 106 640,83 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн х 100 = 192 100,00 грн), а тому зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services

v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню,однак такі є необґрунтованими й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ПрАт «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відкрито помилково, оскільки зазначене судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, а тому підлягає закриттю.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 січня 2019 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська