КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/3495/2019 Головуючий в 1-й інстанції - Литвинова І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення надбавки до заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

16 листопада 2015 року позивач пред'явив позов до відповідача та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача невиплачену надбавку за стаж роботи в електроенергетиці у розмірі 335 257, 52 грн., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 229 833, 75 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.. Зазначав, що він працює у ПАТ «Київенерго» з 2008 року. До цього безперервно працював у електроенергетичній галузі, а тому відповідно до чинного законодавства він має право на одержання надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетиці, проте такої надбавки відповідач не нараховував та не сплачував йому.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 серпня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 серпня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, з підстав порушенням норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи та вимогам закону. Зазначав, що виплата надбавки за стаж роботи є обов'язком, а не правом відповідача відповідно до галузевих угод, які є обов'язковими для виконання відповідно до положень колективного договору, включення вказаної надбавки до посадового окладу є недоведеним та неможливим, оскільки посадові оклади та надбавки входять до різних фондів оплати заробітної плати. Відповідач не надав жодного доказу, що надбавка входить до посадового окладу позивача, а з розрахункових листів вбачається відсутність того, що посадовий оклад враховує надбавку за безперервний стаж роботи в електроенергетиці. Уважає, що суд не перевірив всіх складових заробітної плати, нарахованої позивачу за спірний період, не з'ясував чи входила до посадового окладу останнього надбавка за безперервний стаж роботи в галузі. Посилання суду на наказ № 208 від 23.06.2001 року, яким нібито скасовано вказану надбавку є безпідставним, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами, що до введених нових посадових окладів увійшла вказана надбавка.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_2 з 19 травня 2008 року прийнято на посаду заступника керівника департаменту інформаційних технологій технічної дирекції ПАТ «Київенерго».

Відповідно до наказу № 1420-К від 29 грудня 2008 року позивача переведено на посаду керівника департаменту телекомунікацій та зв'язку дирекції з інформаційних технологій /т. І а. с. 5 зворотна сторона аркушу/.

Частиною 7 статті 21 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року, передбачено, що працівникам основних професій, зайнятим на підприємствах електроенергетики, може встановлюватися надбавка до тарифної ставки чи посадового окладу за безперервний стаж роботи в електроенергетиці відповідно до порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України, з віднесенням витрат на валові витрати виробництва та обігу. Персонал енергетичних установок, який перебуває в зоні впливу радіаційного, теплового і електромагнітного випромінювання, а також інших шкідливих і небезпечних факторів, підлягає спеціальному медичному обстеженню та обов'язковому страхуванню за рахунок коштів підприємств.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо закріплення кадрів в електроенергетиці» від 30 грудня 1998 року № 2099 та Наказом Міністерства енергетики України «Про затвердження Положення про порядок виплати щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі» від 22 лютого 1999 року № 34-Т регламентовано питання виплати надбавки за безперервний час роботи в електроенергетиці.

Галузевою угодою між Міністерством палива та енергетики України і Профспілкою працівників та електротехнічної промисловості України на 2011-2013 роки із змінами та доповненнями встановлено мінімальні соціальні гарантії, компенсації та пільги, які є основою для укладення колективних договорів, трудових договорів, і не обмежено прав компаній та їх структурних (відокремлених, відособлених) підрозділів, підприємств, установ, організації галузі щодо розширення соціальних гарантій і трудових та соціально-побутових пільг за рахунок власних коштів.

Згідно з п. 2.6 зазначеної угоди визначено, що працівникам галузі встановлюються доплати і надбавки до тарифних ставок і посадових окладів згідно з додатком № 1 до цієї Угоди.

Відповідно до п. 2.9 угоди працівникам галузі встановлюється надбавка за стаж роботи в електроенергетиці (надбавка за стаж роботи в галузі) згідно з чинним законодавством у розмірі згідно з додатком № 1 до цієї угоди.

Підприємства можуть за рахунок власних коштів збільшувати розмір виплати надбавки за стаж роботи в енергетиці в порядку і в розмірах, передбачених колективним договором.

Згідно з додатком № 1 до угоди розмір щомісячної надбавки до тарифної ставки (окладу) за стаж, зокрема, понад 15 років складає 20 %, понад 25 років - 25 %.

Аналогічні положення містяться у Галузевій угоді між Національною акціонерною компанією «Енергетична компанія України» і Профспілкою працівників та електротехнічної промисловості України та Незалежною галузевою профспілкою енергетиків України на 2011-2013 роки із змінами та доповненнями.

Згідно з положення п. 2.12 угоди, з урахуванням змін, підприємства можуть за погодженням із первинними профспілковими організаціями установлювати інші умови та розміри надбавки за стаж роботи в енергетиці в колективних договорах, що не погіршують матеріальне забезпечення працівників галузі.

Наказом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208, з метою упорядкування структури заробітної плати, єдиного підходу до формування посадових окладів працівників АК «Київенерго» та піднесення ролі посадових окладів як основної заробітної плати, за погодженням з Радою профкомів компанії, затверджено та введено в дію з 01 липня 2001 року схеми посадових окладів працівників компанії згідно із додатком № 1, скасовано з 01 липня 2001 року виплату надбавок за безперервний стаж роботи в галузі тощо, як таких, що вводяться до схем нових посадових окладів /т. І а. с. 78/.

До 2001 року у додатку № 1 до Положення про оплату праці на підприємстві відповідача була передбачена надбавка за безперервний стаж роботи в електроенергетиці /т. І а. с. 207-208/. Згідно зі змінами та доповненнями до Угоди на 2001 рік та положень до неї, погодженими з Радою профкомів АК «Київенерго» надбавка за безперервний стаж роботи в електроенергетиці скасована.

У положеннях про оплату праці в ПАТ «Київенерго» (Додаток 1 до Колективного договору) за 2008, 2009, 2010, 2012, 2013 та 2015 роки надбавка за безперервний стаж роботи в електроенергетиці відсутня /т. ІІ а. с. 40-61/.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», п. 7 ст. 21 Закону України «Про електроенергетику», Постанови КМ України «Про заходи щодо закріплення кадрів в електроенергетиці» від 30 грудня 1998 року № 2099, Наказу Міненергетики України «Про затвердження Положення про порядок виплати щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі» від 22 лютого 1999 року № 34-Т, Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України і Профспілкою працівників енергетики та електротехнічної промисловості України на 2008-2010 роки та на 2011-2013 роки, передбачена можливість, а не гарантія виплати спірної надбавки працівникам, підстави та порядок її виплати регламентовано умовами Колективного договору та Наказом відповідача від 23 червня 2001 року № 208, які діяли на час прийняття позивача на роботу і протягом заявленого позивачем періоду. При прийнятті на роботу між позивачем та відповідачем ПАТ «Київенерго» було досягнуто згоди щодо умов укладеного трудового договору, у тому числі щодо умов оплати праці на підприємстві.Умовами колективного договору, який діяв на момент працевлаштування позивача і діє до цього часу, виплата окремої надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетиці не передбачена, оскільки вона включена в схему посадових окладів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Звернувшись з даним позовом ОСОБА_2 зазначав, що відповідач у порушення норм чинного законодавства не нараховував йому надбавку за безперервний стаж роботи в електроенергетиці.

Установлено, що наказом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208, з метою упорядкування структури заробітної плати, єдиного підходу до формування посадових окладів працівників АК «Київенерго» та піднесення ролі посадових окладів як основної заробітної плати, за погодженням з Радою профкомів компанії, затверджено та введено в дію з 01 липня 2001 року схеми посадових окладів працівників компанії згідно із додатком № 1, скасовано з 01 липня 2001 року виплату надбавок за безперервний стаж роботи в галузі тощо, як таких, що вводяться до схем нових посадових окладів /т. І а. с. 78/.

Отже, надбавка за безперервний стаж роботи в галузі позивачу не нараховувалась на підставі наказу Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись з даним позовом про стягнення указаної надбавки, законність наказу Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208 не оспорює.

У зв'язку з тим, що зазначена позивачем надбавка до заробітної плати не нараховувалась, правові підстави, за умов чинності наказу Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208, до її стягнення відсутні.

При цьому слід зазначити, що звернувшись з вимогою про стягнення надбавки до заробітної плати, законність наказу Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» від 23 червня 2001 року № 208 ОСОБА_2 не оспорює, унаслідок чого він не є предметом розгляду та не підлягає перевірці судом на його відповідність вимогам чинного законодавства.

Будь-яких порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до безумовного скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т. І. Ящук