Ухвала

Іменем України

Справа №712/4151/19

Провадження № 4с/712/24/19

15 квітня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Ляховець Ю.Л.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, суб"єкт оскарження: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу ДВС м.Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_5 на бездіяльність державного виконавця та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2019р. до суду надійшла скарга ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, суб"єкт оскарження: головний державний виконавець Голосіївського районного відділу ДВС м.Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_5 на бездіяльність державного виконавця та зобов"язання вчинити дії.

В обгрунтування скарги вказував, що в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 45481237 щодо примусового виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2014 року в цивільній справі № 712/17122/13 (провадження в апеляційній інстанції № 22ц/793/807/14) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, встановлених в твердій грошовій сумі, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки ОСОБА_1 працює в АБ «УКРГАЗБАНК», то з бухгалтерії він отримав інформацію, що відповідно до вимоги головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 від 31.10.2018 року (вих. № 45481237/5) за місцем роботи в АБ «УКРГАЗБАНК здійснюються відрахування з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного ВДВМ міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві за реквізитами, зазначеними у даній вимозі.До моменту надходження вимоги аліменти скаржником сплачувалися відповідно до його заяви в бухгалтерію за місцем роботи в добровільному порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення суду.Спільно з державним виконавцем Перкіним О.О. було здійснено звірку взаєморозрахунків з наданням підтверджуючих документів та підтверджено, що заборгованість зі сплати аліментів в нього відсутня.Відрахування з його заробітної плати здійснюються з моменту отримання в АБ «УКГРАЗБАНК» вимоги від 31.10.2018 року і по теперішній час на депозитний рахунок Голосіївського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві за реквізитами, зазначеними у вимозі державного виконавця.В лютому 2019 року у розмові зі стягувачем ОСОБА_1 стало відомо, що з грудня 2019 року аліменти на її рахунок перестали надходити.08.02.2019 року він звернувся із письмовою заявою до Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження, в звязку з досягненням його сином повноліття 05.06.2018 року, надавши підтверджуючі документи. Відповідно до даних підприємства поштового звязку дана заява органом ДВС була отримана 11.02.2019 року.18 березня 2019 року з розмови з Стягувачем ОСОБА_1 дізнався, що аліменти на її рахунок так і не надійшли, у телефонній розмові представник Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві повідомив, що виконавче провадження було закрите ще наприкінці 2018 року, при цьому ані ОСОБА_1, ані Стягувач постанов про закінчення виконавчого провадження не отримали.Однак відрахування із заробітної плати за місцем роботи ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК на підставі вимоги головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві від 31.10.2018 року продовжують здійснюватися, оскільки органом ДВС не було вчинено дій, передбачених ч.1-2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження".За таких обставин вважає, що бездіяльністю державного виконавця грубо порушуються права скаржника, права Стягувача та права їхньої дитини, оскільки при фактично виконаному і закритому виконавчому провадженні продовжують здійснюватися відрахування з його заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського РВДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві, при цьому на рахунок Стягувача кошти органом ДВС не перераховуються, внаслідок чого його дитина позбавлена коштів.У зв"язку з викладеним ОСОБА_1 о.О. просить суд:

1) визнати бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, щодо неповідомлення боржника ОСОБА_1 про завершення виконавчого провадження № 45481237 у визначеному законом порядку неправомірною.

2) визнати бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, щодо нескасування вимоги від 31.10.2018 року (вих.. № 45481237/5) за місцем роботи ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22) щодо здійснення відрахувань з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, неправомірною.

3) визнати бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, щодо неперерахування на рахунок Стягувана коштів, що були згідно вимоги ДВС перераховані з заробітної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, неправомірною.

4) зобовязати головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 повідомити боржника ОСОБА_1 про завершення виконавчого провадження № 45481237 у визначеному законом порядку.

5) зобовязати головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 скасувати вимогу від 31.10.2018 року (вих.. № 45481237/5) за місцем роботи ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22) щодо здійснення відрахувань з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві.

6) зобовязати головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 перерахувати на рахунок Стягувача кошти, що були згідно вимоги ДВС перераховані з заробітної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Стягувач та державний виконавець в судове засідання не з"явились, повідомлялись про розгляд скарги належним чиномм.

Суд, вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 45481237 щодо примусового виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2014 року в цивільній справі № 712/17122/13 (провадження в апеляційній інстанції № 22ц/793/807/14) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, встановлених в твердій грошовій сумі, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки ОСОБА_1 працює в АБ «УКРГАЗБАНК», то з бухгалтерії він отримав інформацію, що відповідно до вимоги головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 від 31.10.2018 року (вих. № 45481237/5) за місцем роботи в АБ «УКРГАЗБАНК здійснюються відрахування з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного ВДВМ міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві за реквізитами, зазначеними у даній вимозі.

До моменту надходження вимоги аліменти скаржником сплачувалися відповідно до його заяви в бухгалтерію за місцем роботи в добровільному порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення суду.

Спільно з державним виконавцем Перкіним О.О. було здійснено звірку взаєморозрахунків з наданням підтверджуючих документів та підтверджено, що заборгованість зі сплати аліментів в нього відсутня.

Скаржник вказує, що відрахування з його заробітної плати здійснюються з моменту отримання в АБ «УКГРАЗБАНК» вимоги від 31.10.2018 року і по теперішній час на депозитний рахунок Голосіївського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві за реквізитами, зазначеними у вимозі державного виконавця.

В лютому 2019 року у розмові зі стягувачем ОСОБА_1 стало відомо, що з грудня 2019 року аліменти на її рахунок перестали надходити.

08.02.2019 року він звернувся із письмовою заявою до Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження, в звязку з досягненням його сином повноліття 05.06.2018 року, надавши підтверджуючі документи. Відповідно до даних підприємства поштового звязку дана заява органом ДВС була отримана 11.02.2019 року.

18 березня 2019 року з розмови з Стягувачем ОСОБА_1 дізнався, що аліменти на її рахунок так і не надійшли, у телефонній розмові представник Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві повідомив, що виконавче провадження було закрите ще наприкінці 2018 року, при цьому ані ОСОБА_1, ані Стягувач постанов про закінчення виконавчого провадження не отримали, однак відрахування із заробітної плати за місцем роботи ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК на підставі вимоги головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у м. Києві від 31.10.2018 року продовжують здійснюватися, оскільки органом ДВС не було вчинено дій, передбачених ч.1-2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2, 3ст. 451 ЦПК України).

Стаття 5 Конституції Українивизначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цієюКонституцієюмежах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли та мали місце до 02.06.2016 р., тобто до початку дії Закону України " Про виконавче провадження" (в новій редакції), тому потрібно керуватися нормативно-правовими актами, які діяли у вказаний період, тобто Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. У розумінні цієї норми права державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст.11Закону України«Про виконавче провадження» від 21.04.1999року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом із тим п. 1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконаннярішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року визначено права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.49, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що заявник подав державному виконавцю заяву від 08.02.2019р. про завершення виконавчого провадження № 45481237 в зв'язку з досягненням дитиною повноліття, скасування вимоги від 31.10.2018 року (вих.. № 45481237/5) щодо здійснення відрахувань з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, перерахування на рахунок стягувача коштів, що були згідно вимоги ДВС перераховані з заробітної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Вказана заява була залишена державним виконавцем без відповіді та належного розгляду в порушення вказаної норми статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", а тому скарга підлягає до задоволення скарги в частині визнання неправомірної бездіяльності щодо розгляду вказаної заяви та зобов'язання розглянути заяву в межах компетенції.

В іншій частині вимоги скарги не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Як роз"яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов"язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов"язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахуванням зазначеного відсутні правові підстави для задоволення скарги у частині вимог про зобов"язання державного виконавця вчинити певні дії, оскільки такі дії можуть здійснюватись державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., ст. ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві щодо неповідомлення боржника ОСОБА_1 про результати розгляду заяви від 08.02.2019р. про завершення виконавчого провадження № 45481237, скасування вимоги від 31.10.2018 року (вих.. № 45481237/5) щодо здійснення відрахувань з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, перерахування на рахунок стягувача коштів, що були згідно вимоги ДВС перераховані з заробітної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві.

Зобовязати головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві повідомити боржника ОСОБА_1 про результати розгляду заяви від 08.02.2019р. про завершення виконавчого провадження № 45481237, скасування вимоги від 31.10.2018 року (вих.. № 45481237/5) щодо здійснення відрахувань з заробітної плати на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, перерахування на рахунок стягувача коштів, що були згідно вимоги ДВС перераховані з заробітної плати ОСОБА_1 на депозитний рахунок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкаси у п'ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Головуючий

Дата виготовлення повного тексту ухвали 19.04.2019 року.