Справа № 147/184/19
Провадження № 22-ц/801/983/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 рокуСправа № 147/184/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Дудіков А. В., дата складання повного тексту рішення 26 березня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема, з банківського вкладу, рахунок НОМЕР_1 в «Державному ощадному банку України» НОМЕР_2 , відкритого в селищі Калінінський Луганської області.

21 вересня 2016 року, тобто в межах 6-ти місячного строку після смерті батька, ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до міської державної нотаріальної контори №1 м. Свердловська Луганської області.

31 січня 2019 року позивач звернулася до Тростянецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на банківський вклад, однак завідувач Тростянецькою ДНК ОСОБА_3 повідомила, що заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не може бути задоволена, оскільки позивачем пропущено 6-ти місячний строк встановлений статтею 1270 ЦК України та роз`яснено право звернення до суду.

Зазначає, що вона пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, так як звернулася з відповідною заявою, але в міській державній нотаріальній конторі м. Свердловська її заява не була внесена до Спадкового реєстру.

Виходячи з наведеного, положень статей 1272 ЦК України, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що заяву від 21 вересня 2016 року було дійсно надіслано до міської державної нотаріальної контори №1 м. Свердловська Луганської області в межах 6-ти місячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, тоді як обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано доказів, які б свідчили, що у неї були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини є поважними.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заяву від 21 вересня 2016 року про прийняття спадщини позивачем було надіслано поштою до міської державної нотаріальної контори №1 м. Свердловська Луганської області в межах 6-ти місячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України. Однак, відомості з даної заяви не були внесені у відповідний реєстр, так як нотаріуси, яка знаходяться на тимчасово окупованій території, відключені від реєстру. Перешкодою для реєстрації заяви є втрата контролю над певною територією України, зокрема Свердловським районом Луганської області, який став тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови Верховного Ради України від 17 березня 2015 року № 254 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

17 травня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява вх. № 4775 Тростянецької державної нотаріальної контори від 15 травня 2019 року № 286/01-16, в якій відповідач просить слухати справу у його відсутність. При вирішенні спору покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні адвокат Дідун Л.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 20 квітня 2016 року складено актовий запис № 29, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 /а. с. 9/.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася в с. Калініно Свердловського району, Луганської області, про що в книзі записів актів громадського стану 27 квітня 1953 року народження зроблений запис за №39. Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 /а. с. 6/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № витягу 5 від 01 лютого 2019 року ОСОБА_6 17 вересня 1977 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 /а. с. 7/.

23 листопада 1988 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 , який зареєстровано виконкомом Калінінської селищної ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис №15. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (повторно) серія НОМЕР_4 /а. с.8/.

31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 11/.

Листом від 05 лютого 2019 року № 62/02-17 Тростянецька ДНК Вінницької області повідомила ОСОБА_1 , що вона до шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, в строк передбачений законом для прийняття спадщини. Доказів, які б свідчили про прийняття нею спадщини в нотаріальній конторі немає. Тому запропоновано надати докази, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Роз`яснено, що в разі ненадання доказів своєчасного прийняття спадщини, право звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини /а .с. 12/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що заяву від 21 вересня 2016 року було дійсно надіслано до міської державної нотаріальної контори № 1 м. Свердловська Луганської області в межах 6-ти місячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, тоді як обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано доказів, які б свідчили, що у неї були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини є поважними.

Зазначений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає передчасним, оскільки судом не було враховано наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року справа № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року справа № 6-1485цс15.

У статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Звертаючись у суд з позовом, ОСОБА_1 в позові вказувала на те, що нею 21 вересня 2016 року було надіслано до міської державної нотаріальної контори № 1 м. Свердловська Луганської області в межах 6-ти місячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Калініський м. Свердловськ Луганської області.

Дійшовши висновку про відсутність доказів надсилання заявником на адресу міської державної нотаріальної контори № 1 м. Свердловська Луганської областізаяви про прийняття спадщини, судом першої інстанції не було враховано офіційну інформацію ДП «Укрпошти» від 27 листопада 2014 року, на виконання розпорядження Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-п «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», відповідно до якої з 27 листопада 2014 року ДП «Укрпошта» зупиняє приймання і достатку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в тому числі у Луганській області приймання поштових відправлень не здійснюватиметься до/з міст обласного значення м. Свердловськ та населених пунктів, підпорядкованих цим міським радам; до/з населених пунктів у районах Свердловський.

Таким чином судом не було у повній мірі досліджено факт чи мала заявниця можливість у шестимісячний строк встановлений статтею 1270 ЦК України, вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини або самостійно подати її до нотаріальної контори без загрози її життю та здоров`ю.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

За правилами частини першої статті 1277 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із частиною третьою статті 1277 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року, справа № 454/1558/17-ц.

Також у заяві про прийняття спадщини ОСОБА_1 повідомляє, що крім неї є ще спадкоємець за законом син померлого ОСОБА_12 /а.с.10/. Дана особа до участі в справі залучена не була.

Зі справи видно, що ОСОБА_1 позов пред`явлено до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, яка у даній справі є неналежним відповідачем, а тому позовні вимоги до неї є необґрунтовані.

Частиною першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії апеляційного перегляду, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, неможливо. Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом. Такий же висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 752/2803/15-ц, від 08 квітня 2019 року у справі № 185/5743/16.

Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з наведеного, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Разом з тим позивач не позбавлена права захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до належних зацікавлених осіб.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2019 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.