П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року місто Київ

справа № 378/941/18

провадження №22-ц/824/4587/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю

«Житомирський м'ясокомбінат»

відповідач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія

«Арсенал Страхування»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат»,

на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Марущак Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. 22 жовтня 2018 року до участі в справі залучено співвідповідачем ПрАТ СК «Арсенал Страхування».

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 13 січня 2018 року приблизно о 20 годині водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить відповідачу, по автодорозі Київ-Одеса в напрямку до міста Києва на 137 км автодороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

За даним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області було відрито кримінальне провадження № 0000017, відомості про яке внесено до ЄРДР 14 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 15 червня 2018 року зазначене кримінальне провадження закрито за відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Він є батьком померлої ОСОБА_4 В результаті ДТП йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 7 759 грн., які він витратив на поховання дочки, та моральну шкоду, яка полягає в тому, що втрата доньки є для нього непоправимою втратою, що спричинила моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у його житті. Дочка підтримувала його по мірі своїх можливостей фінансово, допомагала у веденні домашнього господарства, була надійною опорою у його житті, всі вагомі рішення приймались за її участі, завжди допомагала порадами у різних складних життєвих ситуаціях; щоденні думки та спогади про наслідки трагічної події, страх можливого повторення подій з іншими членами сім'ї, негативні переживання та спогади, потреба в уникання аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Після смерті дочки він зазнав важкого душевного болю, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху при згадуванні про її трагічну загибель, були порушені його актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди (13 січня 2018 року) була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування» згідно полісу №АК/7064960 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 липня 2017 року зі строки дії з 17 липня 2017 року по 16 липня 2018 року.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на його користь 7 759 грн. витрат на поховання та 44676 грн. моральної шкоди; з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на його користь 500 000 грн. моральної шкоди, завданої смертю його дочки ОСОБА_4 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», ПрАТ СТ «Арсенал Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на поховання 7759 грн., на відшкодування моральної шкоди 44 676 грн.

Стягнуто з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2 35 324 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 35 324 грн. та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким стягнути з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на його користь моральну шкоду в розмірі 250 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що розмір стягнутої моральної шкоди в розмірі 35 324 грн. є занадто заниженим, поза увагою суду залишилось те, що він переніс сильні моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у його житті.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» відмовити,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі відобразив зміст матеріалів кримінальної справи, що досліджувались в судовому засіданні і мають значення для вирішення справи по суті, не надав правової оцінки документам, якими встановлені певні факти. А саме: висновок судово-медичної експертизи №4 від 5 лютого 2018 року, який свідчить про асоціальну поведінку загиблої; висновок інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «дослідження технічного стану транспортного засобу» №12-1/127 від 26 січня 2018 року, який свідчить про відсутність вини в діях водія ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» в ДТП; висновок інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди » №12-1/126 від 9 лютого 2018 року, який свідчить про порушення загиблою правил дорожнього руху; висновок інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «дослідження дорожньо-транспортної пригоди» №12-1/837 від 4 червня 2018 року, який свідчить про відсутність вини в діях водія ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» в ДТП.

Зазначені обставини є суттєвими для встановлення факту відсутності у діях працівника ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» складу порушення та встановлення факту наявності в діях загиблої грубої необережності, що призвела до фатальних наслідків. Також зазначені висновки опосередковано характеризують загиблу та її поведінку в соціумі.

Судом першої інстанції неправильно встановлені обставини справи, а саме не встановлено, що на час ухвалення рішення у справі у позивача було право вимоги лише до страхової компанії, в якій застраховано цивільну відповідальність ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат».

Факт понесення відповідачем витрат на поховання не підтверджено належними доказами, в той час як суд вважав цю обставину встановленою.

Вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню завищений. Під час ДТП загибла була в стані тяжкого алкогольного сп'яніння, порушила вимоги Правил дорожнього руху. Загибла ніде не працювала і джерел надходження коштів не мала, що ставить під сумнів обґрунтування позивача щодо надання донькою матеріальної допомоги. Позивач замочує той факт, що окрім доньки у нього є син, який проживає неподалік, який підтримує стосунки з батьком. Жодних фактів асоціальної поведінки сина у межах провадження не встановлено, на противагу поведінки доньки. Логічно припустити, що саме син є надійною опорою у житті батька,а не дочка, як зазначено ним в обґрунтування позовних вимог.

Представником ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» у ході судового розгляду неодноразово наголошувалось, що розмір моральної шкоди, який підлягає задоволенню судом, покривається сумою страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності страхової компанії, де була застрахована цивільна відповідальність власника транспортного засобу. Даному факту судом не надано належної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», просив апеляцій скаргу ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» - Семенюк В.В. апеляційну скаргу відповідача підтримала і просила її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 просила відмовити.

ОСОБА_2 та представник ПрАТ СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.122, 123, 125), від представника ПрАТ СК «Арсенал Страхування» надійшов лист про розгляд справи у його відсутність (т.2 а.с.126), ОСОБА_2 причини своєї неявки не повідомив. Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справі у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка загинула в результаті дорожньо-транспортної пригоди 13 січня 2018 року. Позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою, яка досягла повного пенсійного віку.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області до ЄРДР 14 січня 2018 року за № 0000017 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 15 червня 2018 року вказане кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Із постанови слідчого від 15 червня 2018 року про закриття кримінального провадження судом установлено, що 13 січня 2018 року близько 20 години водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Volkswagen LT, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу, по автодорозі Київ-Одеса в напрямку до міста Києва на 137 км автодороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля у неосвітленому та невстановленому для цього місці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Вказаною постановою кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 ЦК України.

ОСОБА_3, працюючи водієм, керував транспортним засобом, що належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» під час виконання ним своїх трудових (службових).

На поховання своєї дочки ОСОБА_4 позивач витратив на поховання грошові кошти в сумі 7759 грн., з яких вартість труни становить 3000 грн., рушників - 80 грн., рушників - 120 грн., хустинок - 540 грн., покривала - 270 грн., таблички - 25 грн., хреста-300 грн. платочків - 60 грн., рушників - 48 грн., хустинок - 1776 грн., 3-х вінків - 960 грн., вінка - 400 грн., хустинок - 180 грн., що підтверджується накладною № 2 від 14 січня 2018 року.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на момент дорожньо-транспортної пригоди станом на 13 січня 2018 року булла застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» згідно Полісу № АК/7064960 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 липня 2017 року зі строком дії з 17 липня 2017 року по 16 липня 2018 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) згідно полісу на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 200000 грн., заподіяну майну - 100000 грн.

Відповідно до умов цього договору при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

17 січня 2018 року ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» подало до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» заяву (повідомлення) про настання події, що має ознаки страхового випадку. Подія, в результаті якої завдана шкода позивачу, кваліфікована як страховий випадок.

Відповідно до листа страховика від 31 жовтня 2018 року звернень щодо страхового випадку, який мав місце 13 січня 2018 року за участю забезпечувального транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_4 від представників потерпілої не надходило, виплата страхового відшкодування не проводилась.

Крім того, в ході проведеного досудового слідства встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до загибелі дочки позивача, яка перебувала у стані тяжкого ступеню алкогольного сп'яніння (3,6 проміле етилового спирту в крові) сталася саме з її вини, та у зв'язку з грубим порушенням нею, як пішоходом, вимог пунктів 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула дочка позивача, на поховання якої останній поніс витрати в сумі 7759 грн., які підлягають відшкодуванню власником джерела підвищеної небезпеки. Оскільки цивільно-правова відповідальність ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з лімітом відповідальності в сумі 100000 грн., то відповідно до вимог закону та умов договору заподіяну позивачу матеріальну шкоду має нести страховик. Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що батько в результаті загибелі дочки зазнав як моральних, так і інших негативних явищ, і ці фактори мають незворотній характер. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та її грубої необережності, та застосувавши положення ст.1193 ЦК України, вимоги розумності і справедливості, визначив розмір моральної шкоди в сумі 80000 грн., частину з якої в сумі 44676 грн. відповідно до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має нести страховик ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», іншу частину в сумі 35324 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, відповідно до ст.1194 ЦК України повинен відшкодувати страхувальник ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків ( ч.1 ст.1172 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, які зробила необхідні витрати на поховання, ці витрати.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи

Згідно з п.27.3 ст.27 Закону України «України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Установлено, що 13 січня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, внаслідок якої загинула ОСОБА_4 - дочка позивача. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», під час ДТП виконував свої трудові обов'язки.

Дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до загибелі ОСОБА_4, яка перебувала в стані тяжкого ступеню алкогольного сп'яніння, сталася саме з вини останньої, та у зв'язку з грубим порушенням загиблою, як пішоходом, вимог пунктів 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху. У діях водія ОСОБА_3 невідповідностей Правилам дорожнього руху не встановлено.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування».

ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», як страхувальник, у строки встановлені законом повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, подія, в результаті якої завдано шкоди позивачу, визнана страховим випадком.

Крім того, установлено, що позивач є батьком загиблої ОСОБА_4, є особою пенсійного віку, мав право на одержання від дочки, яка на час загибелі була повнолітньою, працездатною особою, утримання.

Позивач поніс витрати на поховання дочки в загальній сумі 7759 грн.

Отже, встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що понесені позивачем витрати на поховання його дочки, та завдана батьку моральна шкода, розмір якої суд визначив, врахувавши ступінь вини потерпілої, глибину душевних страждань позивача, принципи розумності, справедливості, в загальній сумі 80000 грн., підлягають відшкодуванню страховиком власника джерела підвищеної небезпеки в межах ліміту страхового відшкодування, визначного договором та законом, решта суми, що перевищує суму страхового відшкодування підлягає стягненню з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат», як власника джерела підвищеної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» в тій частині, що стороною позивача не доведено факт понесення витрат на поховання дочки, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки витрати, понесені ОСОБА_2 на організацію поховання дочки, підтверджуються накладною № 2 від 14 січня 2018 року, виданою ФОП ОСОБА_9, яка містить відмітку про сплату грошових коштів в сумі 7759 грн. (т.1 а.с.9).

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» в тій частині, що суд першої інстанції не в повній мірі відобразив зміст матеріалів кримінальної справи, не надав правової оцінки документам, якими встановлені певні обставини, зокрема, не врахував, відсутність у діях працівника ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» складу порушення та наявність в діях загиблої грубої необережності, що призвела до фатальних наслідків, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки зазначені обставини були враховані судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди, яка в даному випадку відшкодовується незалежно від вини особи, яка перебувала за кермом джерела підвищеної небезпеки. В той же час суд першої інстанції врахував відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення та наявність вини ОСОБА_4, як учасника дорожнього руху, в настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу, покривається сумою страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності страхової компанії, не можуть бути підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди, оскільки визначена судом загальна сума моральної шкоди відповідає ступеню та глибині душевних страждань батька, який втратив дочку.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в тій частині, що розмір визначеної судом моральної шкоди, що підлягає стягненню з ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» є занадто заниженим, висновків суду першої інстанції щодо визначення розмір моральної шкоди не спростовують і не впливають на їх правильність. Суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилався представник позивача в обґрунтування своїх вимог, зокрема, що загибла є дочкою позивача, що втрата дочки є великим стресом для батьків, який має негативні наслідки, як для здоров'я позивача, так і взагалі для життєвих планів.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат» в тій частині, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, зокрема, на думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, прийняв уточнену позовну заяву, складання якої взагалі не передбачено нормами ЦПК, позовна заява підписана представником позивача, який не мав достатніх повноважень, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м'ясокомбінат» - залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 19 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус