Справа № 135/1651/18
Провадження № 2/135/10/19
РІШЕННЯ

іменем України

28.03.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Волошиної Т.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій зазначила, що 16.05.2018 померла ОСОБА_4, яка проживала в с. Лукашівка (м. Ладижин), Вінницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємців за законом у ОСОБА_4 жодної із черг не залишилось.

Покійну ОСОБА_4 доглядали до дня смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, де вони всі разом проживали в с. Лукашівка (м. Ладижин), Вінницької області по вул. Садова, 9. ОСОБА_4 вважала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за своїх родичів. Після смерті ОСОБА_4 сімя ОСОБА_6 займалась її похованням та відправляли обряди повязані із похованням за православними звичаями. Вважали що вони прийняли спадок після смерті ОСОБА_4, так як проживали разом до дня її смерті за однією адресою: с. Лукашівка (м. Ладижин), Вінницької області, вул. Садова, 9.

На початку листопада 2018 ОСОБА_6 знайшов заповіт ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 05.11.2015, згідно якого покійна ОСОБА_4 заповідала все своє майно ОСОБА_2. За допомогою поштового звязку їй було надіслано заповіт. Даний лист вона отримала 29.11.2018, та з цього часу довідалась про наявність заповіту вчиненого покійною ОСОБА_4 на її імя. Про наявність заповіту вона дізналась уже після спливу шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_4.

Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною.

Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 16.05.2018 ОСОБА_4, пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини строком два місяці.

У підготовче судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила розглянути позов у її відсутність, позовні вимоги свої підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Вінницької області відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, просить розглянути справу за відсутності представника.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у відсутності учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 16.05.2018 померла ОСОБА_4, яка проживала в с.Лукашівка (м.Ладижин), Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №401315 (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємців за законом у ОСОБА_4 не має. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2, що підтверджується заповітом від 05.11.2015, посвідченим державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за №1509, який на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.13,14).

При цьому, суд встановив, що за даними Спадкового реєстру не заведено спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4, що підтверджується повідомленням №179/01-16 від 25.03.2019 наданого державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та витягом зі спадкового реєстру №55590760.

ОСОБА_2 не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що пізно дізналася про існування заповіту, а саме: 29.11.2018, оскільки не являється родичкою померлої ОСОБА_4, що суд вважає поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини.

25.03.2019 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_2 в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку із пропуском строків прийняття спадщини.

Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 спадкоємець майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину, оскільки їй не було відомо про існування заповіту, у звязку із чим пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Отже, є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач ОСОБА_2, спадкоємець майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через пропуск строків прийняття спадщини.

Так, судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 16 листопада 2018 року, а до суду з позовом ОСОБА_2 звернулась 03.12.2018, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому, відповідно до висновків щодо застосування відповідної норми права, які викладені в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №681/203/17-ц (провадження №61-26124св18), які суд враховує при виборі і застосуванні вказаної норми права, відповідно до приписів ч.4 ст.263 ЦПК України, принцип «пропорційності» тісно повязаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невідємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не буде дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розвязання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 пропущено з поважних причин та він є незначним, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги позивача, тому суд вважає, що, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10, 11, 12, 27, 81, 83, 89, 197, 198, 200, 206, 58, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_8, яка померла 16.05.2018, протягом двох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Суддя