Провадження №2/428/285/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника третіх осіб ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував в шлюбі з відповідачем, під час якого народилось двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням суду від 27.02.2015 року шлюб між ними було розірвано. За рішенням суду від 01.04.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу старший син ОСОБА_4 залишився проживати з ним, менший син ОСОБА_5 з відповідачем. Він повинен був сплачувати аліменти лише на утримання молодшого сина, який мешкає з відповідачем. Згідно з розрахунком державного виконавця станом на 01.10.2018 року його заборгованість по аліментам становить 27 113,36 грн. З урахуванням сплачених 23 000 грн., він має сплатити відповідачу лише 2056,68 грн. Просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог встановити, місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання його батька ОСОБА_1; припинити нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, встановлене рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області 01.04.2015 року у справі №428/1199/15-ц; стягнути з нього аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку доходу щомісячно, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття; зменшити суму заборгованості по аліментам, яка підлягає стягненню з нього в рамках виконавчого провадження №47508341, до 0 грн.; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги вважає необґрунтованими. Зазначила, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, вона разом з дітьми була вимушена змінити місце проживання та стала винаймати житло. Позивач матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, що змусило її звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів. Молодший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніколи не проживав з батьком, а місце проживання старшого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено разом з батьком на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 29.06.2017 року №380. Оскільки з кожним з батьків мешкає дитина, ні вона, ні позивач не повинні сплачувати аліменти на утримання дітей. Вона згодна зменшити розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_1 до 2056,68 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав заперечення на відзив, в якому зазначив, що ОСОБА_3 навмисно приховала факт проживання з ним старшого сина під час розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дітей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що старший син ОСОБА_6 живе з батьком з вересня 2016 року. Вона не заперечувала проти цього. Місце проживання старшої дитини з батьком було визначено рішенням органу опіки та піклування. Згодом в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, визнала позовні вимоги в частині зменшення суми заборгованості по аліментам, яка підлягає стягненню з нього в рамках виконавчого провадження №47508341, до 0 грн., заперечувала проти задоволення решти уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 суду пояснив, що спору стосовно місця проживання дитини не існує, припинення стягнення аліментів є неможливим, позовні вимоги до самого себе про стягнення аліментів не можуть бути заявлені, вимога про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина може буде задоволена частково, виходячи з того, що неправильно зазначена дата, з якої позивач просить стягувати аліменти, підстави для зменшення аліментів дійсно існують. Згодом в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні представник третіх осіб ОСОБА_2 суду пояснила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відсутній спір про місце проживання дитини. Рішенням виконкому від 29.06.2017 року №380 визначено місце проживання старшого сина з позивачем. Щодо решти позовних вимог зазначила, що сторони мають вирішити ці питання мирним шляхом.

Представник третьої особи Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, надала заву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, дослідивши матеріали цивільних справ №428/1198/15-ц, №428/1199/15-ц, суд встановив наступне.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005 року до 14.04.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №002702 та рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.04.2015 року.

Під час шлюбу народилось двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_3. Зазначені обставини підтверджуються, копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-ЕД №017126 та серії І-ЕД №228440.

Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.04.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, було визначено місце проживання з батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст.161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Малолітньою є дитина, яка не досягла 14-річного віку (ст. 6 СК України).

В судовому засіданні було встановлено, що спір між сторонами про місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був вирішений. Зазначену обставину сторони не заперечували і підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно мешкає разом з батьком. За таких обставин, вимога про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з нього на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 51 Конституції України встановлено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З аналізу наведених норм права вбачається, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким мешкає дитина.

В судовому засіданні було встановлено, що старший син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно мешкає з батьком, а молодший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з матірю.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а з позивача ОСОБА_1 не знімається обовязок, покладений на нього судовим рішенням, сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5, який проживає з матірю.

За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. При цьому аліменти підлягають стягненню з дня звернення позивача з позовом до суду, тобто з 16.10.2018 року, оскільки позивач не надав суду жодних доказів того, що ним вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача з 13.02.2015 року, але він не міг їх одержати у звязку з ухиленням останньої від їх сплати (ст. 191 СК України).

Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволенню не підлягає, оскільки вона заявлена до самого себе. Крім того, суд повторно зауважує, що судовим рішенням позивача ОСОБА_1 вже зобовязано сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5.

Також в судовому засіданні встановлено, що 06.05.2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначений виконавчий лист стягувач звернула до примусового виконання.

14.03.2019 року відповідач відкликала зазначений виконавчий лист, про що 14.03.2019 року державним виконавцем було винесено відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, аліменти з ОСОБА_1 не стягуються, що свідчить про відсутність порушення прав позивача на момент постановлення рішення в цій частині.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо припинення нарахування та стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей.

Щодо вимог позивача про зменшення суми заборгованості по аліментам, яка підлягає стягненню з нього в рамках виконавчого провадження №47508341, до 0 грн., суд відзначає наступне.

Частиною 2 ст. 197 СК України встановлено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленого державним виконавцем Цівенко А.С., станом на 01.10.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 27 113,36 грн.

Суд вважає, що істотне значення в цьому випадку має та обставина, що місце проживання старшого сина визначене з батьком, а тому він не повинен був сплачувати аліменти на його утримання на користь відповідача.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем в цій частині, суд вважає можливим вимогу ОСОБА_1 про зменшення суми заборгованості по аліментам задовольнити в повному обсязі, повністю звільнивши його від сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, судовий збір за ці вимоги в сумі 704, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_9 на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати відповідачу не відшкодовуються, оскільки йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог, за які він сплатив судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити, відповідно до ст. ст. 192, 195, 197 СК України, суму заборгованості за аліментами, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рамках виконання виконавчого провадження №47508341 до 0 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 22, кв. 12, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, б. 21, кв. 210, судовий збір в дохід держави у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. (Державна судова адміністрація України (ідентифікаційний код юридичної особи в , місце знаходження: 01601 м. Київ, вул. Липська, 18/5, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі буде складено 24.04.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, місце реєстрації та фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 22, кв. 12; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 22, кв. 12, місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, б. 21, кв. 210; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32-А; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32-А; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Представник третіх осіб: ОСОБА_2, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32-А; паспорт серії ЕН № 338952.

Третя особа: Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Хіміків, б. 68; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Суддя Ж. І. Кордюкова