КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4295/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Ул'яновська О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп» про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, -

у с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач пред'явив позов до відповідача про відшкодування шкоди, у якому просив стягнути із ТОВ «Транс Групп» на свою користь відшкодування у розмірі 70449 34 коп. та суму судового збору, посилаючись на те, що 14.06.2018 року водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «I-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, унаслідок якої пошкодив транспортний засіб «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2, належний йому на праві власності, чим завдав позивачу матеріальну шкоду. ОСОБА_3 було визнано винним постановою Солом'янського районного суду м. Києва і притягнено до адмінвідповідальності. На момент ДТП транспортний засіб марки «I-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у володінні ТОВ «Транс Групп», з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах, здійснюючи регулярні перевезення на маршруті № 198 м. Київ (ж/д ВОКЗАЛ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» - ІНСТИТУТ ім. АМОСОВА) а тому відповідач як власник транспортного засобу має здійснити відшкодування завданих матеріальних збитків.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 рокупозов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Транс Групп» на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 70 449 грн. 34 копійки, та сплачений судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на момент ДТП автомобіль позивача експлуатувався 6,3 роки. При дослідженні доказів, суд залишив поза увагою те, що у звіті на який посилався позивач та суд, йшлось про дві суми. Під час вивчення матеріалів, судом не встановлювалось, чи потрапляв -ТЗ в період з 17.03.2012 року та по теперішній час в ДТП, чи проводились відновлювальні роботи КТЗ. На підставі листа ТОВ «АУДАТЕКС Україна» № 99-01-2019 від 21.01.2019 pоку Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 вже потрапляв двічі у ДТП, та за допомогою програмного забезпечення AUDATEX проводились розрахунки калькуляцій по ТЗ, а саме: 25.04.2012 року був оцінений на суму 5 991,44 грн., 09.12.2012 року, повторно був оцінений на суму - 6 706,16 грн.. Крім того, у звіті № 661 від 19.07.2018 р. (арк. справи 9) зазначено, що при визначенні вартості збитків, завданих в результаті ДТП, використовували Програмний комплекс «Аудатекс Україна». Дана програма надає змогу судовим експертам встановити, чи перебував ТЗ в ДТП та чи була вже раніше нарахована втрата вартості товарного виду ТЗ. Даний факт (неодноразове ДТП) експерт в своєму звіті не зазначив, а позивач приховав від суду. На момент розгляду справи, в спрощеному порядку, позивачем не було надано суду інформацію щодо його ремонту, документи або інших докази на підтвердження здійснення ремонту транспортного засобу після попередніх ДТП.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Припущення відповідача про те, що він здійснив відновлювальний ремонт свого автомобіля за завищеними цінами є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. За результатами проведеної оцінки було встановлено, що вартість відновлювального ремонту, належного йому автомобіля складає 70 449,34 грн. ( без урахування коефіцієнту зносу) та 27 521,70 грн. (з урахуванням коефіцієнту зносу). У зв'язку з тим, що за попередніми підрахунками СТО, яке є офіційним дилером Porsche вартість відновлювального ремонту значно перевищувала 100000,00 грн., то ним прийнято рішення про здійснення ремонту ФОП ОСОБА_4, яким здійснено ремонт на суму 70 463,00 грн.. Отже ним здійснено ремонт автомобіля за мінімально можливу вартість.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи установлено, що ОСОБА_3 14.06.2018 року о 23 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки «I-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по площі Вокзальній, 1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, унаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Porsche Cayenne» д.н.з.,НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з.,НОМЕР_2, та не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце ДТП, чим всіма своїми діями порушив п.п. 2.10 (а), 2.10 (д), 2.3 (б), 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.07.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 4).

Згідно зі звітом №661 від 20.07.2018 року про оцінку вартості матеріальної шкоди транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з., НОМЕР_2 складає у розмірі 70449 грн 34 коп. (а.с. 8-38).

Власником транспортного засобу марки «I-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди є ТОВ «Транс Групп», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 39).

На момент здійснення ДТП між ТОВ «Транс Групп» та ТОВ «СТ «Домінанта» укладено договір ОСЦПВВНТЗ №АМ/2565070 від 31.03.2018 року до 30.03.2018 року, а саме : транспортний засіб марки «I-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 58).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд виходив з того, що оскільки ТОВ «Транс Групп» є власником транспортного засобу марки «І-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому з нього підлягає стягненню сума майнової шкоди у розмірі 70449 грн. 34 коп., які зазнав позивач через пошкодження його транспортного засобу.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду України у цивільних справах від 20.01.2016 по справі №6-2808цс/15 «..право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні».

При цьому суд зазначив, що указана ним позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 року по справі №754/114/15-ц, де зазначено, що потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду, оскільки до нього суд прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Так, дійсно 14 червня 2018 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «І-VAN А07А-331»д.н.з. НОМЕР_1 , сталась ДТП, у результаті якої було пошкоджено автомобіль марки«Porsche Cayenne» д.н.з., НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2.

При цьому автомобіль марки«І-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ТОВ «Транс Групп», з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 у суді першої інстанції, ТОВ «Транс Групп» зазначало, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ТОВ «СТ «Домінанта», надавши на підтвердження поліс №АМ/2655070 від 30.03.2018 року, зі строком його дії до 30.03.2019 року з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду,заподіяну життю і здоров'ю - 200000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн. ( а.с. 53-57, 58).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Як убачається з полісу №АМ/2655070 від 30.03.2018 року, то об'єктом страхування є автомобіль «І-VAN А07А-331» д.н.з. НОМЕР_1 з лімітом страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 200 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. з розміром франшизи 0,00 грн. та строком дії договору до 30.03.2019 року включно (а.с. 58).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що на час виникнення страхової події 14 червня 2018 року, діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2655070 від 30.03.2018 року, страховиком за яким було ТОВ «СТ «Домінанта», об'єктом страхування - автомобіль «І-VAN А07А-331»д.н.з. НОМЕР_1, страхувальникомТОВ «Транс Групп».

Зазначені обставини дають підстави вважати, що у ТОВ «СТ «Домінанта»як страховика, у межах ліміту відповідальності, передбаченої указаним договором (життю і здоров'ю 200 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн.), виник обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну ОСОБА_2, унаслідок пошкодження, належного йому транспортного засобу у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транс Групп».

При цьому, розмір завданої шкоди, не перевищує ліміт відповідальності страховика, у зв'язку з чим обов'язок відшкодування матеріальної шкоди, у ТОВ «Транс Групп» не виник.

Проте, розглядаючи дану справу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не врахував, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплатив страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначеної правової позиції наразі притримується Верховний Суд, що підтверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 755/18006/15-ц провадження ( № 14-176цс18).

Проте, пославшись на правові позиції Верховного Суду України від 201.01.2016 року та позицію Верховного Суду від 14.02.2018 року, суд першої інстанції не прослідкував, що судова практика щодо застосування відповідних норм права, на час ухвалення даного рішення суду змінилась, унаслідок чого неправильно вирішив дану справу.

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 з роз»ясеням права останнього пред'явити свої вимоги до ТОВ «СТ «Домінанта» .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року скасувати тапостановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Групп» про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою залишити без задоволення .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук