РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019

м.Харків

Справа № 639/2330/19

2/639/1233/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

учасники справи:

позивач- Яцина О.Б.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, 26 .06.2011 року народження у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання дітей, більше восьми місяців не надає матеріальної допомоги, за виключенням оплати спортивної секції в сумі 200 грн. , яку відвідує син, та організації відпочинку, що змусило ОСОБА_2 звернутися до суду.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, стверджуючи, що під час спілкування з дітьми, коли вони перебували з них, ОСОБА_1 забезпечував їх харчуванням за власний рахунок, влітку 2018 року у нього з'явилися матеріальні складності, але він продовжував приділяти увагу дітям. Вважає, що до нього не може бути застосовано примусове стягнення аліментів та таке питання може бути вирішено тільки після визначення місця проживання дітей і з такою заявою він звернувся до служби у справах дітей.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає за необхідне позов ОСОБА_2 задовольнити , виходячи з вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5.07.2013 року, мають малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, мають задовільний стан здоровя. Відповідач ОСОБА_1 проживає окремо.

Конвенція ООН про права дитини проголосила забезпечення інтересів останньої основоположним принципом дій державних чи приватних установ, судів, адміністративних чи законодавчих органів. Відповідно до статті 3 конвенції держави-учасниці зобов'язалися забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, і з цією метою вживати всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

При цьому, як зазначено в статті 27 міжнародного договору, саме батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку такої особи.

Із норм чинного сімейного законодавства вбачається, що в разі недосягнення згоди між батьками стосовно порядку чи розміру аліментів кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини ( ст. 182 СК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Визначаючи розмір аліментного платежу суд враховую, що ОСОБА_1 є працездатним, отримує дохід, не має зобовязань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сімї, а тому в змозі, виходячи із стану здоровя та матеріального дитини і платника аліментів, виплачувати на утримання неповнолітніх дітей 1/3 частину заробітку (доходу) щомісячно.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону.

Доводи відповідача про те, що він оплачує харчування дітей під час їх перебування з ним і місце проживання дітей наразі не визначено, не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки діти проживають з позивачем і ОСОБА_2 визначає першочергові витрати на дітей, несе також витрати на харчування, оплату комунальних послуг, придбання необхідних речей, у того числі і особистого вжитку, тощо.

Згідно з вимогами ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 січня 2019 року до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони : ОСОБА_3, 23.08.1982 р. н. ( ІПН НОМЕР_1, паспорт МК № 992005, виданий 27.10.1998 р. Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, прож. ІНФОРМАЦІЯ_5).

ОСОБА_6, 28.01.1963 р. н. ( ІПН НОМЕР_2, паспорт МК № 156757, виданий 29.07.1996 р. 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УВС України в Харківській області, прож.м.Харків, вул. Рєпіна, 21).

Повне судове рішення складено 19.04.2019.

СУДДЯ -