Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2-867/11

провадження № 61-6969 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області у складі судді Галайко Н. М. від 18 травня 2011 року визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 дійсною, за умовами якої відповідач погодився з тим, що майно, яке визначене позивачем в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, було придбано за особисті кошти ОСОБА_2 і є її особистою приватною власністю, а саме:

- земельна ділянка площею 0,1400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4;

- земельна ділянка площею 0,1155 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5;

- газовий склад, площею 50,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3;

- телятник, площею 383,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4;

- телятник, площею 1034,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_5;

- відгодівельник, площею 783.2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_6;

- електробудка, площею 18.7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7;

- автомобіль МЛІ 1 модель 8.185 Бортовий-С 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1;

- автомобіль ВМВ модель 525 TDS Touring, 1998 р.в., номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3 (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6).

Провадження у справі закрито у зв'язку з укладенням мирової угоди.

Ухвалою Львівського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В. від 26 лютого 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року не може бути прийнята до касаційного провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 394 ЦПК України, статтями 4, 6, Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2011 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 рокузалишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 10 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник