ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/10/17

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/432/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,

учасники судового процесу:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»;

відповідач, особа, яка подала скаргу: ОСОБА_2;

оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

прізвище судді: Олійник В. П.; місце та час ухвалення рішення: м. Ніжин, 08 год. 58 хв.; дата складання повного тексту рішення: 29 грудня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ТОВ "НіжинТеплоМережі" звернулося з позовами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01 грудня 2012 року по 30 квітня 2015 року в сумі 17711 грн. 11 коп.; за період з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року - в сумі 16423 грн. 56 коп., трьох процентів річних в сумі 359 грн. 70 коп., індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 1453 грн. 61 коп.; за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року - в сумі 10996 грн. 79 коп. Ухвалами суду від 02 березня 2018 року та від 11 грудня 2018 року вищезазначені позовні вимоги об'єднані в одне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як власник нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1, є споживачем послуг по забезпеченню тепловою енергією за вказаною адресою. Позивач послуги надає належним чином, однак відповідач не здійснює їх оплату, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року позовні вимоги ТОВ "НіжинТеплоМережі" задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ "НіжинТеплоМережі" заборгованість за комунальні послуги в сумі 17711 грн. 11 коп за період з 01 грудня 2012 року по 30 квітня 2015 року; заборгованість за комунальні послуги в сумі 16423 грн. 56 коп., три проценти річних в сумі 359 грн. 70 коп., індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 1453 грн. 61 коп. за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2017 року; заборгованість за комунальні послуги в сумі 10996 грн. 79 коп. за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року, а всього стягнуто 46944 грн. 77 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції розглянув та задовольнив позов до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_2 не укладав договору на теплопостачання з ТОВ «НіжинТеплоМережі» та не є споживачем вказаних послуг, а крім того, фактично спір існує між ТОВ «НіжинТеплоМережі» та ТОВ «ДимВентСервіс», а тому спір має розглядатися в господарському суді. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин за його заявою строк позовної давності, відповідно до положень статей 257, 267 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ "НіжинТеплоМережі" просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без зміни, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції за приписами ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення «аптека» в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, реєстрацію права власності проведено 14 лютого 2007 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2007 року (а.с. 9).

Позивач ТОВ «НіжинТеплоМережі» здійснює теплопостачання до нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 та згідно поданого розрахунку за період з 01 грудня 2012 року по 30 квітня 2016 року заборгованість за послуги з теплопостачання становить 17711 грн. 11 коп.; за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2017 року - 16423 грн. 56 коп., три проценти річних в сумі 359 грн. 70 коп., індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 1453 грн. 61 коп.; заборгованість за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року становить 10996 грн. 79 коп.

Відповідно до ст. 68, 162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживачі зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач послуги з теплопостачання споживав, однак не виконував належним чином свої обов'язки з оплати житлово-комунальних послуг, унаслідок чого утворилась заборгованість за період з грудня 2012 року по квітень 2018 року. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, адже оплаті підлягають фактично спожиті послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, не заслуговують на увагу, оскільки за правовстановлюючими документами ОСОБА_2 є власником спірного нежитлового приміщення, тому відповідно до ст.. 322 ЦК України саме він зобов'язаний утримувати майно, яке належить йому на праві власності.

Посилання на ту обставину, що фактично існує спір між ТОВ «НіжинТеплоМережі» та ТОВ «ДимВентСервіс» з приводу оплати послуг з теплопостачання, через що спір має розглядатись господарським судом, не можуть бути врахованими, оскільки позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження договірних відносин між ним та ТОВ «ДимВентСервіс» з приводу оренди нежитлового приміщення, належного відповідачеві на праві власності. Окрім того, згідно з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 4 березня 2015 року, яке міститься у матеріалах даної цивільної справи на аркушах 174, 175, місцезнаходження ТОВ «ДимВентСервіс» зареєстровано за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у АДРЕСА_3.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду поза межами строків позовної давності, були перевірені під час апеляційного розгляду справи, однак вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки судом першої інстанцій вірно було встановлено, що зверненням ТОВ «НіжинТеплоМережі» 30 листопада 2015 року до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідача заборгованості в сумі 17711 грн. 11 коп. за період з 01 грудня 2012 року по 30 квітня 2016 року було перервано перебіг строку позовної давності, після чого, за правилом ч.3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності почався заново.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, відповідно підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2018 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: