Справа № 684/276/19
Провадженяя № 6/684/23/2019
УХВАЛА

18 квітня 2019 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Галиш І.Б., за участю секретаря с/з ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Стара Синява подання старшого державного виконавця Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні Старосинявського відділу ДВС знаходиться виконавче провадженні 57899420 з виконання вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області №Ф-36-56 від 12.11.2018 року про стягнення із ОСОБА_3 10011,93 грн. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно. Однак, на даний час рішення боржником не виконано, декларацію про доходи не надано, будь-яких дій на виконання рішення не здійснено, виходом за вказаною у виконавчому документі адресою зі слів батька встановлено, що боржник перебуває на заробітках у Польщі. Згідно відповіді ДМС України стало відомо, що в ОСОБА_3 задокументовано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тому посилаючись на положення ст. 6 «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.441 ЦПК України, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за вимогою №Ф-36-56 від 12.11.2018 року.

Старший державний виконавець Відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали подання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими державним виконавцем, прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно Узагальнення Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п. 18 ч. 3ст.11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом із тим, сам по собі факт невиконання боржником судового рішення, якщо відсутні відомості про навмисне ухилення його від виконання цього зобов'язання, не є підставою для обмеження права боржника на виїзд за кордон.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні, відкритому постановою ВП№57899420 від 12.12.2018 р. на підставі вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області №Ф-36-56 від 12.11.2018 року про стягнення із ОСОБА_3 10011,93 грн.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення належного боржнику майна чи доходів, накладено арешт на належний боржнику автомобіль.

Разом із тим, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань. Зокрема, в матеріалах подання відсутні відомості про отримання боржником викликів державного виконавця, застосування щодо нього приводу, отримання відомостей із відповідних реєстрів про наявність чи відсутність у власності нерухомого майна.

Крім того, суду не надано та в матеріалах подання відсутні докази того, що ОСОБА_3 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязань. Факт наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон, сам по собі не доводить факту ухилення від виконання рішення.

Таким чином, державним виконавцем не доведено та судом не встановлено жодних обставин, які б вказували на доведеність факту ухилення ОСОБА_4 від виконання зобов'язань.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 353, 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду або через Старосинявський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 18 квітня 2019 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.