Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 05.10.2018 року про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 705,00 грн. на підставі квитанції № 0.0..1 від 20.09.2018 року.

За результатом перевірки системою загального документообігу суду «Д-3» інформації щодо надходження до спеціального фонду державного бюджету суми сплаченого судового збору за наданою позивачем квитанцією встановлено, що за квитанцією № 0.0..1 від 20.09.2018 року грошові кошти у сумі 705,00 грн. на користь державного бюджету не надходили, у зв'язку із чим позовна заява була залишена без руху та в подальшому повернута позивачу.

Вирішуючи питання про можливість повернення позивачу сплаченого судового збору суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як убачається зі змісту квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 20.09.2018 року, позивачем судовий збір сплачено на реквізити відмінні від реквізитів для перерахування судового збору при зверненні із позовом до Дніпровського районного суду м. Києва зазначених в ухвалі суду, а тому суд позбавлений можливості з'ясувати факт надходження грошових коштів в дохід держави за вказаними у квитанції реквізитами та як наслідок задовольнити вимоги заяви про повернення судового збору.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 260, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 16 квітня 2019 року.

Суддя: Л.М. Виниченко