Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/236/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Кравець Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, посилаючись на те, що 23 березня 2002 р. він придбав у ОСОБА_2 житловий кам`яний будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 житловою площею 24,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сараєм Б№1, сараєм В-1, сараєм Г-1, погребом Д-1 п/д, спорудою №1, огорожею №2.

Будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 18.07.1999 р. за реєстровим №756.

На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним.

Договір був зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею 23 березня 2002 р. та зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №285.

29 березня 2002 р. Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №58.

Наразі позивач дізнався, що укладений між ним та ОСОБА_2 договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально.

На теперішній час посвідчити договір нотаріально ОСОБА_1 не має змоги, оскільки продавець за договором ОСОБА_2 виїхала в іншу місцевість і ухиляється від його укладання, а тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №285 від 23 березня 2020 р.

У судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позов.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, із матеріалів справи встановлено, що 23 березня 2002 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу житлового кам`яного будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 житловою площею 24,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сараєм Б№1, сараєм В-1, сараєм Г-1, погребом Д-1 п/д, спорудою №1, огорожею №2.

За умовами договору ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №285 від 23.03.2002 р., посвідченим Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею.

Договір зареєстрований у Вознесенському МБТІ, про що свідчить реєстраційний напис на договорі від 29.03.2002 р. за №58.

При цьому рішенням за № 188 від 16 березня 2006 року виконкому Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області нумерація будинку по АДРЕСА_1 змінена на

АДРЕСА_1.Житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Доманівською державною нотаріальною конторою 18.07.1999 р. за реєстровим №756.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 29 березня 2002 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області.

За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на березень 2002 року не суперечила чинному законодавству.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056 передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Оскільки покупець ОСОБА_1 повністю виконав умови договору купівлі-продажу жилого будинку, сплатив за придбане майно 19 676 грн., зареєструвався у спірному будинку, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований у Вознесенському МБТІ, посвідчення на сьогодні договору у нотаріальному порядку є неможливим через зареєстроване за позивачем право власності на будинок, то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового кам`яного будинку жилою площею 24,7 кв.м, сарай Б№1, сарай В-1, сарай Г-1, погріб Д-1 п/д, споруда №1, огорожею №2 розташованого по АДРЕСА_1, укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , посвідчений Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею за №285 23 березня 2002 р., зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, зареєстрований у Вознесенському МБТІ у реєстрову книгу №1 за реєстровим № 58 від 29.03.2002 р.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції

Суддя : А. В. Вадовська