Номер провадження 2/754/1763/19
Справа №754/7564/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Петренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДО`С Груп», про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.10.2007 року позивач уклав з АКБ «ТАС Комерцбанк» кредитний договір № 2706/1007/88-419, за умовами якого позивач отримав у позику суму, еквівалентну 150000,00 доларів США, а саме 757 500, 00 грн., та зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом 11,9% річних. В подальшому кредитор змінив назву на AT «Сведбанк». В порушення вимог пункту 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ( в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору), даний договір не містить детального опису загальної вартості кредиту для споживача. Тому розмір відсотків визначався кредитором самостійно, а сплачувався позивачем в касу банку згідно виставлених розрахунків на рахунок № НОМЕР_1 (п. 3.3. Кредитного договору). Позивач погашав заборгованість за кредитом згідно графіку, встановленого Додатком № 1 до кредитного договору. Сплата заборгованості за кредитом проводилась на рахунок НОМЕР_2 (п. 3.1. Кредитного договору). Починаючи з 2009 року первісний кредитор виставляти рахунки на сплату відсотків припинив. Позивач сплачував належні з нього платежі в касі банку кредитора згідно його облікових даних. У 2011 року була розпочата ліквідаційна процедура кредитора - ПАТ «Сведбанк». Позивача було викликано до відділення банку та повідомлено, що банк ліквідується і необхідно розрахуватись за кредитом. З цією метою 06.12.2011 року позивач продав належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В рахунок погашення кредиту сплатив ПАТ «Сведбанк» 719 000, 00 грн. Дана оплата була проведена 09.12.2011 року в сумі, еквівалентній 90000,00 доларів США. Згідно Додатку 1 до кредитного договору розмір заборгованості на цей день складав 88 750 доларів США. За розрахунками позивача залишок заборгованості зменшився до 10668 доларів США. Наприкінці 2012 року позивача викликали до відділення банку відповідача, де повідомили, що право вимоги за кредитом перейшло до відповідача. Починаючи з листопада 2017 року, позивач на підставі статті 11 Закону України «Про споживчий кредит» звертався до відповідача з проханням надати відомості про споживчий кредит, а саме про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої кредитодавцю, інформацію про платежі за Кредитним договором. У своїх відповідях відповідач інформацію надав частково, за її надання у повному об`ємі вимагав сплати коштів, що суперечить статті 11 Закону України «Про споживчий кредит». Згідно наданих відповідей відповідач вважає, що загальна заборгованість за Кредитним договором становить 27096,78 доларів США та 245752,00 гривень, з яких 19533,40 доларів США - сума заборгованості по кредиту, 7563, 38 доларів США - нараховані проценти за кредитом, 164786, 86 грн. - пеня, 80965, 97 грн. - штраф. Розрахунки та обґрунтування зазначених сум відповідачем не надані. З зазначеним розрахунком заборгованості позивач не погоджується, так як протягом 2007-2015 років він сплатив відповідачу в рахунок погашення кредиту 147415,00 доларів США, всі рахунки з сплати процентів за договором позивачем сплачені повністю, заборгованість становить 2585,00 доларів США, які не сплачені позивачем внаслідок прострочки кредитора.На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити коригування залишку зобов`язань за Кредитним договором №2706/1007/88-419 від 29.10.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКБ «TAC - Комерцбанк», у бік зменшення до 2585,00 доларів США.

02.07.2018 року від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшли пояснення, в яких представник зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. В подальшому виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року до включно. Окрім того, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк», призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 57, частинами першою та другою статті 48 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 року № 619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 року. Керуючись приписами ст.93 ЦПК України позивачем було поставлено запитання учасникам справи про обставини, що мають значення для справи. Представник повідомляє про неможливість надання відповідей на поставлені позивачем запитання, оскільки у Фонду гарантування відсутні матеріали будь-яких кредитних справ, зокрема, кредитної справи за кредитним договором № 2706/1007/88-419 від 29.10.2007 року. Разом з тим, обґрунтовану відповідь на поставлені позивачем запитання має можливість надати Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. На підставі викладеного представник третьої особи просить суд винести законне та обґрунтоване рішення.

17.07.2018 року від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що 29.10.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», який з часом змінив назву на АТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №2706/1007/88-419. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальнику було надано кредит у сумі 150000,00 дол. США., при цьому Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. 25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитними і пов`язаними з ними договорами, в тому числі право вимоги за договором, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за даним кредитним договором. Позивачу була надана можливість ознайомитися з умовами договору, внести свої заперечення чи відмовитися від укладення договору, якщо запропоновані банком умови не влаштували позичальника, чого не було здійснено Позивачем. Позивач обрав кредит в іноземній валюті у розмірі 150 000 дол. США з процентною ставкою 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Позичальник в свою чергу зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконувати свої в`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Таким чином, Кредитний договір був укладений з урахуванням волевиявлення Позивача, оскільки підпис на договорі є доказом того, що сторони погодились з його умовами. Умовами Кредитного договору, а саме Додатком №1 до нього, який є його і частиною, графіком погашення кредитної заборгованості визначено погашення заборгованості по кредиту. Загальну суму сплати процентів за користування кредитом, Банк передбач оскільки, посилаючись на п.3.2. даного Договору визначено, що проценти за користуванням кредиту нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту його повернення. Також. Позичальника було повідомлено, про те, що сума нарахованих процентів і пені за визначений період є тільки цілим округленим числом, без десяткових знаків. Позичальник уповноважує Банк самостійно округляти суму нарахованих відсотків і пені. Округлення процентів і пені відбувається в такий спосіб: до 44 центів - округлення до 0 долар центів, понад 44 центів - до 1 долара. Тобто, посилаючись на умови Кредитного договору можна зробити висновок, що Банк не міг передбачити загальної вартості кредиту з урахуванням процентів за його користування, оскільки, умовами договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Підпис Позичальника в Кредитному договорі підтверджує, що ним отримано належним чином підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору, тобто у повному обсязі отримано інформацію та немає жодних заперечень, щодо умов даного договору. На підставі викладеного представник позивача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.08.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по даній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року частково задоволено заяву представника позивача та забезпечено позов у даній справі шляхом заборони ПАТ "Дельта Банк", уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії з продажу прав за Кредитним договором № 27-6/1007/88-419 від 29.10.2017 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКБ "ТАС-Комерцбанк".

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.12.2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року повернуто без розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.03.2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року про забезпечення позову скасовано, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

22.03.2019 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої представник зазначає, що укладений між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС - Комерцбанк» кредитний договір № 2706/1007/88-419 від 29.10.2007 року є нікчемним правочином на підставі наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У порушення вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України кредитний договір не містить істотних умов, викладених у належній, тобто у письмовій, формі. Так, всупереч п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент укладення, Кредитний договір не містить детального розпису загальної вартості кредиту для споживача. Крім цього, зміст Кредитного договору не відповідає вимогам п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються інші умови, визначені законодавством. До таких інших умов відносяться вимоги, встановлені Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (затверджені Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року, надалі - Правила). Кредитний договір не відповідає п. 3.1. Правил, а саме, банком не виконано обов`язок, щодо зазначення у кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, тобто ОСОБА_2 Кредитний договір не відповідає вимогам п. 3.2. Правил, так як він не містить графік платежів у розрізі сплати сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань ОСОБА_2 як споживача за кожним платіжним періодом. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожний платіжний період. Кредитний договір не містить інформації, яка є обов`язковою в силу вимог встановлених п. 3.3. Правил, яким визначено, що банк зобов`язаний у кредитному договорі зазначити сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значені та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Крім вищевикладеного, під час укладення Кредитного договору банком не виконано вимоги п. 3.8. Правил. Так, Кредитний договір передбачає надання кредиту в іноземній валюті. Тому банк зобов`язаний був попередити ОСОБА_2 , що він, як споживач, несе валютні ризики під час виконання зобов`язань та надати ОСОБА_2 інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Перед укладенням Кредитного договору банк, всупереч вимогам п. 2.1. Правил, не виконав свого обов`язку надати ОСОБА_2 , як споживачу, в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Окрім іншого, ОСОБА_2 не отримав інформацію про сукупну вартість кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги. На підставі викладено, представник позивача просить суд зобов`язати відповідача здійснити коригування залишку зобов`язань за Кредитним договором № 2706/1007/88-419 від 29.10.2007 року укладеним між ОСОБА_2 та АКБ «TAC-Комерцбанк» у бік зменшення до мінус 278 551 грн.

26.04.2019 року від представника відповідача до суду надійшов Відзив на заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого представник зазначає, що Позивачу була надана можливість ознайомитися з умовами договору, внести свої заперечення чи відмовитися від укладення договору, якщо запропоновані банком умови не влаштували позичальника, чого не було здійснено Позивачем. Позивач обрав кредит в іноземній валюті у розмірі 150 000 дол. США з процентною ставкою 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Позичальник в свою чергу зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Таким чином, Кредитний договір був укладений з урахуванням волевиявлення Позивача, оскільки підпис на договорі є доказом того, що сторони погодились з його умовами. Пунктом 10.12. даного Договору зазначено, що підписанням цього Договору Позичав підтверджує, що перед укладенням Кредитного Договору Банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні Кредитного Договору позивачу була відома вся необхідна інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформація споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, в повному обсязі, про що свідчить підпис Позичальника в Кредитному Договорі та Додатку №1 до нього. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Із тексту позовної заяви вбачається про те, що у 2012 році Позивач був викликаний до відділення банку для повідомлення та отримання необхідної інформації про відступлення прав вимоги ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк», що сам і підтверджує. Тобто, Позивач, був ознайомлений з Договором купівлі-продажу прав вимоги укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та не мав жодних зауважень та заперечень, що вказує на повне розуміння умов даного договору та підтверджується платежами, які були здійснені на погашення заборгованості та відсотків. Крім того, Позивач просить визнати, що йому грошові кошти за даним кредитним договором в сумі 150 000 дол. США не надавались. Дані твердження Позивача є неправдивими та свідчать про намір ухилися від правосуддя, виконання своїх обов`язків по сплаті кредитної заборгованості, що є зловживанням права та введенням суду в оману. Оскільки, враховуючи розрахунок заборгованості отриманий стан 13.07.2018 року та який вже міститься в матеріалах справи, Позичальником не сплачувались| належним чином грошові кошти на погашення кредиту у зв`язку з чим виникла заборгованість. Тому станом на 13.07.2018 року загальна заборгованість за Кредитним догом» №2706/1007/88-419 29.10.2007 року у гривневому еквіваленті становить 1024730, 95 грн., тобто не є поверненою в повному обсязі. На підставі викладеного представник позивача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року задоволено заяву представника позивача та залучено до участі у справі ТОВ «КРЕДО`С Груп» як третю особу без самостійних вимог.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просить суд розглядати справу за відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Представник третьої особи - ТОВ «КРЕДО`С Груп» - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просить суд розглядати справу за відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 29.10.2007 року позивач уклав з АКБ «ТАС - Комерцбанк» кредитний договір № 2706/1007/88-419, за умовами якого отримав у позику суму, еквівалентну 150000,00 доларів США, 757500, 00 грн., та зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом 11,9% річних (а.с. 9 т. 1).

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Відповідно до п. 3.11 договору Позичальник сплачує Банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку № 1 до договору.

Згідно з п.3.2. даного Договору визначено, що проценти за користуванням кредиту нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту його повернення. Сума нарахованих процентів і пені за визначений період є тільки цілим округленим числом, без десяткових знаків. Позичальник уповноважує Банк самостійно округляти суму нарахованих відсотків і пені. Округлення процентів і пені відбувається в такий спосіб: до 44 центів - округлення до 0 долар центів, понад 44 центів - до 1 долара.

Пунктом 10.12. даного Договору зазначено, що підписанням цього Договору Позичав підтверджує, що перед укладенням Кредитного Договору Банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні Кредитного Договору позивачу була відома вся необхідна інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформація споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, в повному обсязі.

25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитними і пов`язаними з ними договорами, в тому числі право вимоги за договором укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 134 т. 1).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду прийняла рішення №71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року до включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 136 т. 1).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року № 619 строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 року.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за Договором станом на станом на 13.07.2019 року позивач має заборгованість за кредитом в розмірі 1024730, 95 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим представником відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для зобов`язання відповідача зменшити суму заборгованості. Крім того, як встановлено при розгляді справи та доведено зібраними по справі доказами, Кредитний договір був укладений з урахуванням волевиявлення Позивача, оскільки підпис на договорі є доказом того, що сторони погодились з його умовами, а саме Додатком №1 до нього, який є його і частиною, графіком погашення кредитної заборгованості визначено погашення заборгованості по кредиту, у повному обсязі позивач свої зобов`язання не виконав, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст. 16, 203, 216, 635, 1055 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів " -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДО`С Груп», про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Відповідач: Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових стрільців, 17.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДО`С Груп», , місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 2.

Повний текст рішення був виготовлений 18 вересня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська