Справа № 472/1348/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2019 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, спрощеному позовному проваджені, в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві позивач зазначила, що на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.01.2015 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 10 листопада 2014 року і до повноліття доньки.

Позивачка стверджує, що даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дитини, адже їх спільна з відповідачем донька дорослішає і для необхідного розвитку і навчання доньки потрібно більше коштів. Крім того, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а розмір аліментів, які стягуються з відповідача менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В звязку з цим, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. щомісячно на частку у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

У звязку з неявкою сторін, у відповідності ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 013346, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 02 червня 2006 року Заводським відділом РАЦС миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 179.

У шлюбі в сторін народилась донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 025947.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 22 серпня 2014 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище «Завгородня» на «Клис».

Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року, яке набрало законної сили 25 лютого 2015 року, ОСОБА_4 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивачка ОСОБА_1 постійного місця роботи та доходів не має.

Відповідач ОСОБА_4 проблем зі здоровям не має, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків на утриманні не має, працездатний та може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сума аліментів в розмірі 400,00 грн., що відповідач зобовязаний сплачувати за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на сьогоднішній день не відповідає вимогам ст. 182 СК України.

Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних батьків, з урахування встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача в твердій грошовій сумі з 400,00 грн. на частку від доходу (заробітку) платника аліментів в розмірі 1/4 частини щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин позов в частині зміни способу стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, з урахуванням вищевказаної норми законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з відповідача в новому розмірі з дня предявлення позову до суду задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Згідно ч. 7 ст. 265 та ч. 1 ст. 267 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, що проживає за адресою: м. Миколаїв. вул. Столярна, 61-А, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Нове рішення виконувати самостійно.

Виконавчий лист виданий за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року відізвати після його повного виконання до дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_9