П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/1995/19

Провадження № 22-ц/4815/601/19

Головуючий у Рівненському міському суді: Тимощук О.Я.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом у м. Рівне 11 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи: старший державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюхович Руслан Михайлович;

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк";

за участі (в апеляційному суді): представника заявника - адвоката Панаса Володимира Степановича, головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Руслана Михайловича та представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" - адвоката Панаса Володимира Степановича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2019 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюхович Р.М. (далі - державний виконавець), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк" або банк);щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження ВП № 33450627 від 22 січня 2019 року.

Скаргу мотивовував тим, що 21 квітня 2011 року Рівненським міським судом було винесено заочне рішення у справі № 2-2487/11, яким повністю задоволено позов банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників та звернення стягнення на заставне майно. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-2487/11 від 16 лютого 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 33 499,14 доларів США та 58 359,08 гривень шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 41/08/1-МБ-04 від 23 липня 2008 року (гараж літ. Г-1) загальною площею 306,3 м2, який знаходиться у м АДРЕСА_1 . 17 липня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 33450627. Проте постановою апеляційного суду від 15 березня 2018 року заочне рішення Рівненського міського суду від 21 квітня 2011 року частково змінено, а саме: в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_3 , відмовлено. Скаржник вказував, що за наслідками перегляду Апеляційним судом Рівненської області рішення, що перебувало на виконанні, обсяг прав та обов`язків змінився і не відповідає розміру обов`язків, що містяться у виконавчому листі № 2-2487/11 від 16 лютого 2012 року. Тобто виконавчий лист не відповідає резолютивній частині постанови Апеляційного суду Рівненської області по справі у розумінні вимог ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку з цим 19 березня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 33450627.

Згодом ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, такі дії державного виконавця визнані неправомірними, а винесена ним постанова про закінчення виконавчого провадження скасована.

22 січня 2019 року державний виконавець виніс постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 33450627 про виконання виконавчого листа № 2-2487/11 від 16 лютого 2012 року. Підставою була заява банку від 21 січня 2019 року та додана до неї постанова Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року про залишення без змін ухвали Рівненського міського суду від 09 липня 2018 року. Вважав, що такі дії державного виконавця є неправомірними, а його постанова - протиправною.

За наведених мотивів просив визнати дії державного виконавця неправомірними, а постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №33450627 від 22 січня 2019 року - скасувати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано дії державного виконавця Полюховича Р.М. по винесенню постанови про відновлення виконавчого провадження ВП № 33450627 від 22 січня 2019 року неправомірними, а постанову - скасовано.

На ухвалу суду представником ПАТ АБ "Укргазбанк" - адвокатом Панасом В.С. подано апеляційну скаргу, де покликався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому вважав, що оскаржувана ухвала порушує майнові інтереси банку.

На її обґрунтування вказує, що, виносячи постанову про відновлення виконавчого провадження, державний виконавець діяв у відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки постанова державного виконавця від 19 березня 2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №33450627 скасована ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року. Також ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2018 року було відмовлено у відкритті провадження за необґрунтованістю касаційної скарги на зазначені рішення судів. Зазначає, що ухваливши оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції взяв на себе функцію вищого суду, розтлумачив, переглянув і фактично скасував ухвалу Верховного Суду від 30 листопада 2018 року, постанову Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, якою залишено без змін ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року у справі №569/6493/18 про скасування постанови державного виконавця від 19 березня 2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №33450627. Також, доводячи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що розгляд справи відбувся без участі усіх учасників судового розгляду лише на підставі скарги ОСОБА_1 та доданої до неї копії постанови про відновлення виконавчого провадження.

З огляду на наведене просив скасувати ухвалу місцевого суду, визнати дії державного виконавця правомірними та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Встановлено, що на підставі виконавчих листів № 2-2487/11 від 16 лютого 2012 року, виданих на виконання заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом банку, яким солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стягнуто 33 499,14 доларів США та 58 359,08 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: гараж, загальною площею 306,3 м2, за адресою м АДРЕСА_1 і інше майно відповідачів в межах суми позовних вимог та судові витрати по справі в сумі 1 820 грн., 17 липня 2012 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №3450512 та №33450627.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників та звернення стягнення на заставлене майно скасовано. Банку в задоволенні позову до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та на інше майно відповідачів в межах суми позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

19 березня 2018 року державним виконавцем винесено дві постанови про закінчення виконавчих проваджень №3345012 та №33450627 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, визнано дії державного виконавця неправомірними та незаконними, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №33450627 від 19 березня 2018 року.

Зазначеними рішеннями судів встановлено, що заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2011 року скасовано лише в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , а в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 апеляційним судом залишено в силі. Відтак у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №33450627 щодо боржника ОСОБА_1

22 січня 2019 року на підставі заяви стягувача - ПАТ АБ "Укргазбанк" від 21 січня 2019 року з постановою Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року про залишення без змін ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження 333450627 від 19 березня 2018 року, державним виконавцем, в порядку ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Між тим, оскаржуваною ухвалою такі дії державного виконавця визнано неправомірними, а його постанову скасовано.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із невідповідності виконавчого листа резолютивній частині судового рішення, а саме постанові Апеляційного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року, а тому державний виконавець повинен був виконавчий лист повернути стягувачу без прийняття до виконання, як такий, що не відповідає вимогам пункту 5 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак колегія суддів вважає, що дане твердження є хибним, оскільки ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2018 року у справі №569/6493/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року. Встановлено, що заочне рішення Рівненського міського суду від 21 квітня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до боржника ОСОБА_1 залишено в силі, а тому в державного виконавця не було підстав виносити постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 33450627.

Суд першої інстанції уваги на наведену обставину не звернув, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не може залишатися чинним.

Також колегія суддів визнає безпідставними доводи, викладені в оскаржуваній ухвалі про порушення державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавчу службу" щодо дати винесення постанови про відновлення виконавчого провадження 22 січня 2019 року.

Як зазначалося, постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження ВП №33450627 від 22 січня 2019 року винесена наступного дня після отримання відповідного рішення, тобто заяви стягувача від 21 січня 2019 року з відповідним рішенням суду. Оскільки законодавством регламентовано проведення виконавчих дій на підставі заяви стягувача, тому й факт винесення постанови 22 січня 2018 року є правомірним.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вимог ч. 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Такі ж самі роз`яснення містить і пункт 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах". Так, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що державний виконавець, виносячи постанову про відновлення виконавчого провадження, дотримався норм ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження". Так, ця норма передбачає, що у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та, як наслідок, ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Спонуканням для скасування судового рішення повністю відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" підлягає стягненню судовий збір за подання останнім апеляційної скарги в сумі 1 921 гривню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" - адвоката Панаса Володимира Степановича задовольнити, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 березня 2019 року - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , що виданий 21.04.1999 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (; МФО: 320478; 03087 м. Київ, вулиця Єреванська, 1) судовий збір в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 16 год. 00 хв. 21.05.2019

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С.Шимків