справа № 278/1015/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись із спільним позовом вимогами за яким просили суд ухвалити рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивачів вимоги підтримав та просив їх повністю задовольнити. В обґрунтування заявленого зазначив, що оформити спадщину іншим шляхом не представляється можливим оскільки відповідач ОСОБА_3 1963 року народження не надає оригінали правовстановлюючих документів на згадувані у вимогах об`єкти нерухомості.

Інші учасники розгляду справи будучі належним чином та завчасно повідомленими про дату час і місце слухання справи не з`явились і судом вирішено розгляд справи проводити у їх відсутність.

Проаналізував надані суду матеріали судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 був батьком: позивача ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дідом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43 т.2) ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_6 (а.с.46 т.2). Шлюб між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Полтави та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Комрат Молдова укладений 6 грудня 1960 року.

2 квітня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 успадкували кожний по 1/6 частині (1/2 частина кожному спадкодавцю від 1/3 частки спадкодавця) квартири у м. Тобольськ після смерті сина ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48,49 т.2).

Довідка адресно-довідкового бюро свідчить про відсутність місця реєстрації у ОСОБА_3 1963 року народження станом на 5 травня 2016 року та станом на 20 лютого 2019 року, однак копія паспорту містить інформацію про зареєстроване місце проживання такого громадянина у буд. АДРЕСА_1 з 30 вересня 2009 року (а.с.24 т.1; а.с.120 т.1; а.с.9 т.2).

ОСОБА_3 1986 року народження має зареєстроване місце проживання у кв АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 з 16 квітня 2014 року (а.с.25,119 т.1).

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 мали зареєстроване місце проживання у кв. АДРЕСА_4 , з 14 січня 1994 року та 16 січня 1955 року відповідно (а.с.5, зворот 129 т.2).

12 серпня 2010 року ОСОБА_4 набув у власність земельну ділянку № 66 площею 0,0483 га для ведення садівництва з кадастровим номером НОМЕР_1 на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в СТ "ГРАНІТ" (а.с.19 т.1).

17 вересня 2010 року ОСОБА_4 набув у власність садовий будинок АДРЕСА_5 з надвірними будівлями на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в садово-городницькому товаристві "ГРАНІТ" (а.с.18 т.1).

11 листопада 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_4 у рівних частках кожному (а.с.11 т.1).

5 червня 2012 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким, свою частку квартири заповіла онуку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13 т.1).

6 червня 2012 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким свою частку квартири заповів онуку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12 т.1).

16 липня 2012 року ОСОБА_4 отримав у власність земельну ділянку площею 0,2480 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та цільовим призначенням для будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14 т.1).

5 вересня 2012 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким свою частину будинку в с. Довжик заповіла в рівних частках ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17 т.1).

6 вересня 2012 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким земельну ділянку в с. Довжик заповів ОСОБА_11 (а.с.15 т.1).

20 грудня 2012 року ОСОБА_4 отримав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.16 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Житомирі, у віці 73 років, помер ОСОБА_4 (а.с.9 т.1).

Спадкові справи після смерті ОСОБА_4 заведені першою Житомирською державною нотаріальною конторою (а.с.2 т.2) та Тюменською обласною нотаріальною конторою Російської Федерації (а.с.35 т.2).

Заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 подали в першу Житомирській нотаріальну контору син ОСОБА_11 (а.с.4 т.2) та дочка ОСОБА_12 (а.с.11 т.2).

Заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 подали в Тюменську обласну нотаріальну контору Російської Федерації дочка ОСОБА_12 щодо 3/6 частин квартири в м. Тобольськ та грошових коштів (а.с.39,42 т.2), син ОСОБА_11 (а.с.40 т.2) щодо усього майна як на території України так і на території РФ та дружина ОСОБА_8 щодо 3/6 частин квартири у м. Тобольськ та грошових коштів (а.с.41 т.2).

24 жовтня 2013 року ОСОБА_8 отримала в РФ свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , що складається з грошових коштів (а.с.55 т.2).

27 червня 2014 року ОСОБА_12 отримала в РФ свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/6 частину (1/3 від 3/6) квартири в м. Тобольськ (а.с.56 т.2).

В липні 2013 року нотаріус Тюменської обласної нотаріальної палати направив листа ОСОБА_11 у м. Житомир та ОСОБА_8 , яким повідомив про відкриття спадщини на 3/6 частин квартири в м. Тобольськ та грошових коштів, що лишилась після смерті ОСОБА_4 (а.с.60 - 63 т.2).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Тобольськ Тюменської області Російської Федерації померла громадянка Російської Федерації ОСОБА_8 (а.с.10 т.1).

23 січня 2014 року закрито провадження Корольовським районним судом м. Житомира у судовій справі № 296/8979/13 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування у зв`язку із смертю позивача (а.с.27 т.2).

25 лютого 2014 року Тюменською обласною нотаріальною палатою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_8 і заяву в таку нотаріальну контору подано дочкою померлої ОСОБА_13 на спадкування майна на території РФ (а.с.145 т.2).

11 квітня 2014 року першою Житомирською нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_8 і у цей день заяву про прийняття спадщини на все майно подав син ОСОБА_11 (а.с.128 т.2). 14 квітня 2014 року ОСОБА_12 подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 (а.с.133 т.2). 23 квітня 2014 року знову заяву про прийняття спадщини на все майно ОСОБА_8 подав син ОСОБА_11 (а.с.146 т.2).

27 червня 2014 року ОСОБА_14 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину грошових вкладів у банках РФ та на 1/12 частину квартири у м. Тобольськ (1/2 від 1/6) (а.с.162 т.2). Крім цього, ОСОБА_12 отримала свідоцтво того ж дня на 1/6 (1/2 від 3/6) частину квартири у м. Тобольськ після смерті ОСОБА_8 (а.с.163 т.2).

19 січня 2015 року ОСОБА_2 рішенням суду визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с.169 т.2).

5 червня 2015 року рішенням суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження до ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження та ОСОБА_15 про визнання недійсними заповітів ОСОБА_4 від 6 червня та 6 вересня 2012 року (а.с.85-86 т.2).

21 червня 2016 року постановою першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_16 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на:

--земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.92,100 т.2);

--земельну ділянку та садовий будинок № 66 в СТ "ГРАНІТ" Іванівської сільської ради Житомирського району АДРЕСА_1 (а.с.96,105 т.2);

--1/2 частину квартири АДРЕСА_4 (а.с.103 т.2).

у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документу на такі об`єкти.

23 червня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву в нотаріальну контору на території РФ про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_8 (а.с.168 т.2).

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. ч. 1 - 2 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. ч. 1, 2 ст. 12221 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1 - 3 ст. 1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України). Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч. 1 ст. 1241 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ч. ч. 1 - 2 ст. 1296 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Судом беззаперечно встановлено на підставі наданих сторонами матеріалів, що сторони у справі, фізичні особи, є родичами між собою та спадкоємцями майна померлих подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_17 . Остання, пережив чоловіка, успадкувала частину його майна.

Подружжя за життя склало заповіт, яким майже все згадуване у заявлених вимогах майно, заповіли позивачам та співвідповідачу ОСОБА_11 1986 року народження тобто онуку щодо певного майна. У такі заповіти не було включено одну особу - сина ОСОБА_11 1963 року народження.

Не доведено до рішення суду справу матері проти сина про усунення від спадкування у зв`язку із смертю позивача - ОСОБА_8 .

Не скасовані і згадувані заповіти за зверненням ОСОБА_11 1963 року народження тобто сина згадуваного подружжя в судовому порядку.

Одночасно, спадкодавець за заповітом онук спадкодавців ОСОБА_11 1986 року народження не вступив у спадщину за заповітами залишеними його дідом та бабою, а отже втратив право на спадкування спірного майна обох таких осіб. Іншої інформації суду надано не було і дана особа жодного разу не відвідувала судові засідання та не виловлювала свого ставлення до заявлених вимог.

Суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 адже даний спадкоємець хоча і звертався із заявою про прийняття спадщини однак лише після смерті баби ОСОБА_8 але жодного рішення про отримання такої спадщини або про відмову у її видачі нотаріусом не прийнято, що в свою чергу та на переконання суду свідчить про відсутність спору щодо успадковуваного майна даного позивача та спадкоємця. Не доведено суду факт відсутності можливості успадкувати заявлене майно в іншому ніж судовому порядку. Відсутня дана особа у колі спадкоємців ОСОБА_4 , хоча ОСОБА_2 на час відкриття спадщини був повнолітньою, і як свідчать матеріали справи, дієздатною особою. Прийняття спадщини таким громадянином майна діда та баби мало б здійснюватися за правом представлення (ч. 1 ст. 1266 ЦК України).

Суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_16 щодо частини гаражу № 1134 у кооперативі "СВІТАНОК", адже суду не надано доказів, які б підтверджували включення такого майна у спадкову масу, виникнення спору щодо нього та не можливість отримати свідоцтво в іншому ніж судовому порядку.

Приймаючи рішення у даному обсязі суд застосовує і вимоги цивільного процесуального закону, яким визначено принципи диспозитивності та змагальності. Дані засади визначають вирішення судом спору лише за звернення осіб, на підставі доказів поданих ними. Суд, при цьому, зберігаючи безсторонність, лише сприяє сторонам у реалізації прав та обов`язків та не може перебирати на себе тягар доказування або доведення одних фактів перед іншими.

Приймаючи рішення у даному обсязі суд вважає безпідставними посилання позивача на ту обставину, що наразі унеможливлено видачу свідоцтв про право на спадщину у м. Житомирі у зв`язку із реорганізацією структури державних нотаріальних контор.

Суд вирішує частково задовольнити позов ОСОБА_15 на наступне майно та у таких частках.

Стосовно квартири у м. Житомирі.

Подружжя володіло даним об`єктом нерухомості на праві спільної сумісної власності (а.с.11 т.1). Заповіти містять зокрема інформацію про розпорядження щодо частин такого майна кожним з подружжя. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на половину квартири. Спадкодавець залишив заповіт, яким частину даного майна заповів онуку ОСОБА_11 Останній спадщину жодним чином не прийняв. Іншого, як зазначалось, матеріали справи не містять.

За таких обставин, спадкування за заповітом не відбулось і має відбутись за законом. Спадкоємцями за законом такого майна, відповідно до спадкових справ є три особи: дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_12 та син ОСОБА_11 Дані особи мають успадкувати 1/3 від 1/2 тобто по 1/6 частині квартири.

ОСОБА_8 вступив у спадщину не оформила спадкових справ помирає того ж року. Після її смерті відкривається спадщина на частину квартири, що належала їй. Онук не успадкував за заповітом майно після смерті баби - ОСОБА_8 , а отже спадкування майна останній має здійснюватися за законом на 1/2 частину квартири, що належала їй за життя та на 1/6 частину квартири після смерті чоловіка. Спадкоємцями майна даного спадкодавця є три особи. Дочка ОСОБА_12 , син ОСОБА_11 та онук ОСОБА_2 - останній за правом представлення.

Заявив позов про визнання права власності в порядку спадкування та 1/2 частину квартири позивач не обґрунтував таких вимог жодним чином.

Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_12 має за законом успадкувати після смерті батька 1/6 (1/3 від 1/2) частину квартири, та 1/6 (1/3 від 1/2) частину квартири після смерті матері її частки, та 1/18 частку матері, що остання успадкувала після смерті чоловіка, а всього, відповідно, 1/6, 1/6 та 1/18 (7/18). В жодному разі така частка успадковуваного майна після смерті батьків не складає 1/2 як заявлено вимогами даного позивача.

Стосовно земельної ділянки у с. Довжик.

Земельна ділянка набута ОСОБА_4 в порядку приватизації 16 липня 2011 року є його особистою власністю. Дане майно за заповітом він заповів дочці ОСОБА_16 Спадщину остання прийняла, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий будинок, а отже такі права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Разом з тим, суд не погоджується із заявленим обсягом вимог з огляду на наступне.

Дружина пережила чоловіка та відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку спадщини у такому майні адже станом на час відкриття спадщини була віком 75 років. Обов`язкова частка у спадщині дружини становить 1/4. За таких обставин, після смерті батька ОСОБА_12 мала успадкувати 3/4 частини.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на її майно тобто щодо 1/4 частини земельної ділянки. Заповіту щодо такого майна спадкодавець не залишила. Спадкоємцями за законом майна ОСОБА_8 є три згадувані особи - дочка, син та онук. Вони мають успадкувати по 1/3 частині майна спадкодавця тобто по 1/12 (1/3 від 1/4).

Таким чином ОСОБА_14 має успадкувати земельну ділянку у с АДРЕСА_1 3/4 частин після смерті батька та 1/12 після смерті матері (або 10/12 чи 5/6). Звідси вимоги даного позивача про спадкування цілої земельної ділянки є безпідставними.

Щодо житлового будинку у с. Довжик.

Дане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя спадкодавців, адже було набуто ними за час шлюбу 20 грудня 2012 року. Інших матеріалів справа не містить. Зокрема заповіт ОСОБА_8 містить згадування про розпорядження належної їй частини такого об`єкту нерухомості. ОСОБА_4 заповіту на свою частину будинку не залишав. Іншого суду не відомо. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну такому спадкодавцеві частину житлового будинку. Спадкоємцями такого майна є три особи: дружина, син та дочка. Вони мають спадкувати по 1/6 частині будинку (1/3 від 1/2). Дружина приймає спадщину, однак не оформляє спадкових справ на таку частину майна.

Після смерті ОСОБА_8 відкривається спадщина на належну їй частину будинку за заповітом. Заповіт адресований трьом особам: онукам ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та дочці ОСОБА_16 Вступають у спадщину за заповітом лише дві особи - дочка ОСОБА_12 та онук ОСОБА_2 Онук ОСОБА_11 спадщину не приймає, а отже частка майна даного спадкодавця спадкується за заповітом на двох осіб ОСОБА_16 та ОСОБА_2 по 1/4 частині (1/2 від 1/2). Крім цього, даним спадкоємцям за заповітом переходить право власності ОСОБА_8 успадковане нею після смерті чоловіка. Така частка становить 1/12 (1/2 від 1/6). Тобто всього ОСОБА_12 має успадкувати після смерті батьків 1/6, 1/4 та 1/12 частини (6/12 або 2/4). За таких обставин вимоги ОСОБА_15 про визнання за нею права власності на 3/4 частину житлового будинку в с. Довжик суд вважає безпідставними.

Спадкування земельної ділянки в садовому кооперативі.

Права власності на земельну ділянку в садовому товаристві має спадкуватись наступним чином.

Земельна ділянка набута хоча за час шлюбу, однак за законом чинним на час набуття його у власність визначало природу такого майна як особиста приватна власність.

За таких обставин спадкування має відбуватися та, відповідно, позов вирішуватись наступним чином. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є три особи - дружина, дочка та син.

Вони мали успадкувати в рівних частках земельну ділянку тобто по 1/3 її частині. ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила спадкових справ. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на успадковану частину такої земельної ділянки і спадкоємцями такого майна є три особи - дочка, син та онук ОСОБА_2 Такі особи мають право успадкувати по 1/18 частини даної ділянки (1/3 від 1/3). ОСОБА_18 ОСОБА_12 має успадкувати після смерті батьків 1/3 та 1/9 частку земельної ділянки або 4/9. Звідси вимоги даного позивача про визнання за нею прав власності на 1/2 частину земельно ділянки суд також вважає безпідставними.

Садовий будинок в садовому кооперативі має спадкуватись у такий спосіб.

Дане майно набуте за час шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Іншими матеріалами суд не забезпечено.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями належної йому 1/2 частини садового будинку за законом є три особи - дружина, дочка та син в 1/6 кожному спадкодавцю (1/3 від 1/2).

Дружина вступив у спадщину не оформила спадкових справ та померла, а отже майно даної особи спадкується наступним чином. 1/2 частина будинку спадкується між трьома особами - дочкою, сином та онуком. Їх частка становить по 1/6 (1/3 від 1/2). Успадкована частина садового будинку дружини після смерті чоловіка становить 1/6. Дана частка ділиться між трьома спадкоємцями і має становити 1/18 частина (1/3 від 1/6).

Таким чином частина ОСОБА_15 у спадкуванні даного майна становить 1/6, 1/6 та 1/18 або 7/18.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання за адресою АДРЕСА_6 ) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на:

--7/18 частин квартири АДРЕСА_4 ;

--7/18 частин будинку АДРЕСА_5 на АДРЕСА_7 Іванівської сільської АДРЕСА_8 Житомирського району Житомирської області;

--4/9 частини земельної ділянки площею 0,0483 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої в садовому товаристві "ГРАНІТ" на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

--2/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ;

--5/6 частин земельної ділянки площею 0,2480 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 23 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян