Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/553/19
Провадження №: 2/332/752/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.
за участю секретаря Чебикіної Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заявою просить суд розглянути справу за його відсутністю, та позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши, аналізуючи і оцінюючи надані позивачем письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Також 28 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір найму житлового приміщення в гуртожитку від 28.04.2011 р. № 18-639, відповідно до якого приймає в тимчасове платне користування кімнату в гуртожитку, який належить позивачу, розташованому за адресою : м. Запоріжжя вул. Історична, 37 для відповідача та членів її сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.38)
П. 4.1. Договору найму передбачено, що відповідач - ОСОБА_2 зобовязана оплачувати за житло та комунальні послуги в установлені договором строки.
Відповідно п. 6.1. Договору найму, відповідач - ОСОБА_2 несе відповідальність згідно із цим Договором за:
- недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;
- несвоєчасне внесення платежів за житло та комунальні послуги - шляхом сплати пені;
- порушення зобовязань, встановлених договором або законодавством.
Згідно п. 6.2. Договору найму, відповідач - ОСОБА_2 несе відповідальність перед позивачем за порушення умов договору членами її сімї. Повнолітні члени сімї відповідача - ОСОБА_2 несуть солідарну з нею майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з цього договору.
-сума поточного щомісячного платежу за житлово - комунальні послуги становить згідно щомісячного рахунку.
-сума щомісячного погашення заборгованості становить 798,53 грн.
Жодної оплати за надані комунальні послуги з 01.06.2018 р., відповідачі не здійснили.
За весь термін проживання відповідачі не сплачували в повному обсягу комунальні послуги. У період з 01 вересня 2010 року по 01 січня 2019 року відповідачам надані послуги, а саме: за утримання будинку, плати за водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором та законом.
П. 7 Розділу III Положення про гуртожитки, особа, яка проживає в гуртожитку сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у звязку з проживанням у гуртожитку.
Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму житлового приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.
Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Статтею 130 ЖК України передбачена, порядок користування жилою площею у гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом.
У ст. 131 ЖК України зазначено щодо примірного положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства.
Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими організаціями, створеними з метою за інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності ) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.
За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб , що не передбачені цими активами , але за аналогією породжують цивільні права та обовязки .
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
1)договори та інші правочини;
2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної,
3)завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4)інші юридичні факти.
Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.
У ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно норм діючого законодавства та договору на відповідача покладається обов'язок по оплаті наданих йому послуг.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.О.Мєркулова