Справа № 180/193/19
У Х В А Л А

18 квітня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Янжули О.С.

секретар - Котова Н.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах дітей-сиріт: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Автоград", Приватного підприємства "Ремсервіс - АТП 11211" про визнання дій дискримінаційними, систематично неправомірними та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах дітей-сиріт: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Автоград", Приватного підприємства "Ремсервіс - АТП 11211" про визнання дій дискримінаційними, систематично неправомірними та стягнення моральної шкоди.

18 квітня 2019 року через Канцелярію Марганецького міського суду Дніпропетровської області подано позивачем та його представником заяву про витребування доказів, згідно якої просять суд витребувати від Марганецького відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області письмові докази, а саме, копії кримінальних проваджень № 0000925 від 16.12.2017 року та №000092.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали дану заяву, просили задовільнити її у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Автоград" у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки позивачем та його представником не надано докази того, що вони самі вчиняли якісь дії для збирання вказаних доказів, крім того, позивач є стороною кримінальних проваджень та має доступ до матеріалів.

Суд, вивчивши заяву, вислухавши думку сторін, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

На підставі вищевикладеного враховуючи, що позивачем та його представником не надано у судовому засіданні підтвердження про неможливість самостійно надати докази зазначені в заяві, а також те, що позивач, з його слів, є стороною у кримінальних провадженнях № 0000925 від 16.12.2017 року і №000092 і має доступ до їх матеріалів, тому на думку суду не існує ніяких перешкод у самостійному наданні доказів позивачем, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про витребування доказів відмовити.

Керуючись ст. ст. 81,84, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7