Справа № 450/3301/17 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/792/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року, постановлене в складі головуючого судді Мельничук І.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дії щодо збирання, зберігання, використання та поширення правовстановлюючих документів про право власності на житло, які є конфіденційною інформацією, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суду з позовом голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дії щодо збирання, зберігання, використання та поширення правовстановлюючих документів про право власності на житло, які є конфіденційною інформацією, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача - голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 щодо збирання в місті Львові, зберігання, використання та поширення правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 згідно Договору довічного утримання.

В обґрунтування позову покликалася на те, що вона з 1984 року і до часу звернення з позовом до суду зареєстрована і постійно проживає в селі Лапаївка Пустомитівського району Львівської області. 27 вересня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та позивачкою з другої сторони, було укладено Договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шахрай С.О. За умовами цього договору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали позивачці у власність квартиру АДРЕСА_1, а вона прийняла у власність зазначену квартиру та взяла на себе обов'язки по довічному утриманню відчужувачів. 07 жовтня 1999 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки видано Реєстраційне посвідчення серія КММ № 032486, яким посвідчено, що вищевказана квартира належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Договору довічного утримання від 29 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шахрай С.О. Дане Реєстраційне посвідчення підтверджує, що Договір довічного утримання був зареєстрований і виникло право на житло, але право розпоряджатися майном та проживати за Договором довічного утримання (догляду) законодавчо заборонено (ст. 754 ЦК України) і нотаріусом накладена заборона на відчуження такого майна. Згідно норм законодавства, зокрема «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, громадянин може бути визнаним таким, що потребує поліпшення житлових умов, якщо за місцем проживання йому належить житло меншої площі, ніж встановлено в даному населеному пункті, а домоволодіння знаходиться в іншому населеному пункті, не за місцем проживання громадянина. Місце проживання відповідно до цього закону підтверджується реєстрацією, тому постановою від 20 січня 2014 року (по справі № 450/1787/13-а) Пустомитівський районний суд Львівської області визнав позивачку потребуючою поліпшення житлових умов та зобов'язав Лапаївську сільську раду зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік для поліпшення житлових умов. На виконання постанови Пустомитівського районного суду від 20 січня 2014 року Лапаївська сільська рада, в особі виконавчого комітету під головуванням сільського голови с. Лапаївка ОСОБА_3, прийняла Рішення № 003 від 27 лютого 2014року про постановку позивача на квартирний облік для покращення житлових умов, включивши в список осіб громадян, які користуються правом на позачергове отримання житлових приміщень за №1, як сім'ю, що втратила годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Позивач вказує, що прийняте рішення № 003 від 27.02.2014 року є ненормативним правовим актом місцевого самоврядування, був актом одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом виконання постанови Пустомитівського районного суду від 20.01.2014 року, а тому дане Рішення не може бути скасоване чи змінене Лапаївською сільською радою після його виконання. Для того, щоб не надати позивачці можливості скористатися правом покращити свої житлові умови та отримати земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку згідно п. 20 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де вказано, що протягом року після подання заяви виділення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального будівництва житлового будинку для тих, хто перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов є обов'язкове, сільський голова с. Лапаївка ОСОБА_3, в серпні місяці 2015 року використавши своє службове становище, незаконним шляхом, в порушення вимог ст. 32 Конституції України без згоди ОСОБА_2, особисто, зібрав в місті Львові конфіденційну інформацію про ОСОБА_2 - реєстраційне посвідчення та Договір довічного утримання (стороною якого він не є) в ОКПЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, з працівниками якого перебував в зговорі, використав та поширив дані правовстановлюючі документи, що є конфіденційною інформацією, без згоди позивачки перед депутатами сільської ради, чим втрутився в її особисте сімейне життя. Зробив ці дії умисно, такі виходять за межі наданих службових повноважень, але бажаючи їх вчиняти, посягнув на охоронювані законом права й інтереси позивачки та вчинив дії, які ніхто не мав права виконувати або дозволити, незаконно збирати в місті Львові, зберігати та розголошувати правовстановлюючі документи - Реєстраційне посвідчення та Договір довічного утримання, які є конфіденційною інформацією. Вказане призвело до прийняття Лапаївською сільською радою рішення № 240 від 31.08.2015 р «Про скасування рішення виконавчого комітету № 003 від 27 лютого 2014 р., яким виконано постанову Пустомитівського районного суду Львівської обл. від 20 січня 2014 р., та незаконно знято ОСОБА_2 з квартирного обліку для покращення житлових умов і виключено її з списку громадян, які користуються правом на позачергове отримання житлових приміщень за № 1, як сім'ю, що втратила годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а відтакі до скоєння злочину проти правосуддя, тому що однією з найгостріших проблем вітчизняного судочинства є реальне виконання судових рішень. На даний час Рішення № 240 від 31.08.2015 року. «Про скасування рішення виконавчого комітету № 003 від 27 лютого 2014 року, яким виконано Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2014 року, оскаржується позивачем. 23 червня 2017 року Шевченківський районний суд і Львова визнав протиправними дії обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» щодо надання сільському голові села Лапаївка Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 копій правовстановлюючих документів про право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 на підставі Договору довічного утримання.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дії щодо збирання, зберігання, використання та поширення правовстановлюючих документів про право власності на житло, які є конфіденційною інформацією - відмовлено.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року оскаржила позивач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що необґрунтованість рішення полягає у не з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, не доведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими. Зазначає, що судом не було взято до уваги зловживання службовим становищем сільським головою с. Лапаївка ОСОБА_3, який не звертаючись з письмовим запитом в БТІ щодо отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру прав щодо наявності або відсутності об'єктів нерухомого майна, що належить позивачу, за таємною домовленістю, отримав у головного інженера ОКП «БТІ та ЕО» в 2013 році копії правовстановлюючих документів, які є конфіденційною інформацією.

Вказує також і на те, що судом першої інстанції не враховано, що при поданні заяв про взяття на квартирний облік для покращення житлових умов від 29.02.2012 р., 15.01.2013 р. та 19.08.2013 р., дозволу на отримання інформації та копій правовстановлюючих документів ні Лапаївській сільській раді, ні сільському голові ОСОБА_3 позивач не надавала.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року скасувати та прийняти нове з визнанням протиправних дій сільського голови с. Лапаївка ОСОБА_3 щодо збирання в м. Львові, зберігання, використання та поширення правовстановлюючих документів, які є конфіденційною інформацією - Договір довічного утримання (стороною якого він не є) та Реєстраційне посвідчення про право власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 за Договором довічного утримання і до Лапаївської сільської ради як адміністративно-територіальної одиниці немає жодного відношення.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується.

Ухвалою про призначення справи до розгляду в апеляційному суді від 25 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи з повідомленням учасників справи, без їх виклику.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом направлення повідомлень про місце, дату і час розгляд справи та оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Справа розглядається з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. п. 1 - 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегією суддів справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 15.01.2013 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Лапаївської сільської ради, Пустомитівського району Львівської області з заявою про включення її на квартирний облік, як особу, що потребує покращення житлових умов.

Рішенням виконавчого комітету Лапаївської сільської ради № 003 від 27.02.2014 року ОСОБА_2 включено на квартирний облік, як особу, що потребує покращення житлових умов.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно із п. 19 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Згідно рішення Конституційного суду України від 30.10.1997 року № 5-зп - майновий стан особи належить до конфіденційної інформації.

Разом з тим, відповідно до п. 13, 18 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Серед критеріїв, які враховуються для включення на квартирний облік осіб, які потребують покращення житлових умов, вказано, зокрема, забезпечення жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок та інформація про забезпечення сім'ї житловою площею надається заявниками до переліку документів для включення на квартирний облік осіб, які потребують покращення житлових умов. Інші документи у разі потреби запитуються виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради або адміністрацією підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 1, 2, 7, 14, 18 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський голова здійснює зокрема, такі функції: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що на виконання повноважень, покладених Законом України «Про місцеве самоврядування Україні», з метою перевірки викладеної ОСОБА_2 у заяві від 15.01.2013 року інформації, Лапаївською сільською радою в особі голови ОСОБА_3 здійснено запит листом до Обласного комунального підприємства «БТІ та ЕО», щодо майнового стану ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідь на запит голови Лапаївської сільської ради, з метою перевірки викладеної ОСОБА_2 у заяві від 15.01.2013 року інформації щодо майнового стану ОСОБА_2 отримано на особистому прийомі у головного інженера з технічної інвентаризації інформацію про наявність у ОСОБА_2 нерухомого майно, а саме, квартири АДРЕСА_1, на підтвердження чого надано копію реєстраційного посвідчення та договору довічного утримання. Дані обставини також підтверджуються представленим позивачкою листом директора ОКП «БТІ та ЕО» № 5988 від 03.01.2018 року. Таким чином розпорядником інформації, яким в даному випадку виступало Обласне комунальне підприємство «БТІ та ЕО», було надано відповідь щодо запитаної інформації шляхом надання копій документів.

З копії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2017 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що судом вирішено визнати протиправними дії ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» щодо надання сільському голові с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3 копій правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_2 на житлову квартиру АДРЕСА_1 з підстав порушення передбаченого законодавством порядку надання вказаних відомостей.

Відповідно до ст. 1 «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» діє принцип відкритості та доступності відомостей Державного реєстру прав. Відповідно до ст. 12 цього закону державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. З аналізу даних норм слід зробити висновок, що інформація, яка міститься в реєстраційному посвідченні є тотожною з інформацією, яка вноситься в державний реєстр прав.

На засіданні комісії житлово-комунального господарства, транспорту та зв'язку с. Лапаївка, сільським головою ОСОБА_3 на обговорення ставилось питання про скасування рішення виконавчого комітету № 003 від 27.02.2014 року «Про зарахування на облік для покращення житлових умов» ОСОБА_2 на обґрунтування чого надано комісії реєстраційне посвідчення видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про належність ОСОБА_2 на праві особистої власності квартири в АДРЕСА_1 від 07.10.1999 р. загальною площею 71,40 кв.м., яке підтверджує наявність у ОСОБА_2 додаткового житла, про яке вона не повідомила комісію при обстеження її житлових умов.

Судом встановлено, що враховуючи, те що ОСОБА_2 представила виконавчому комітету недостовірні дані про житло, яке належить їй на праві власності, Лапаївська сільська рада прийняла рішення № 240 «Про скасування рішення виконавчого комітету № 003 від 27.02.2014 року «Про зарахування на облік для покращення житлових умов» ОСОБА_2, і таким вирішила зняти її з квартирного обліку та виключити з списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сільським головою Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_6 не розголошено конфіденційної інформації позивачки ОСОБА_2 щодо договору довічного утримання, а оприлюднено інформацію про наявність у ОСОБА_2 нерухомого майна згідно отриманого в ОКП «БТІ та ЕО» реєстраційного посвідчення на засіданні комісії житлово-комунального господарства, транспорту та зв'язку с. Лапаївка, оскільки, отримуючи інформацію про нерухоме майно, а сааме, про квартиру під АДРЕСА_1, сільський голова ОСОБА_6 діяв в межах повноважень передбачених ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є правильними та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов'язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до приписів ч. 1 п.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року слід залишити без змін.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 12 квітня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.