ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3613/19 Справа № 210/943/17 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року, яке постановлено суддею Хлистуненко О.В. у м. Кривому Розі та повний текст рішення складено 19 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинна профспілкова організація «Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про скасування наказу про накладання дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він працює на підприємстві відповідача машиністом млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту.

05.12.2016 року розпорядженням №838 (про порушення РІ) до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення 100% виробничої премії за листопад 2016 року. Позивач звернувся до комісії по трудовим спорам, однак заява задоволена не була, а розпорядження залишено в силі.

Як вбачається зі змісту розпорядження, 13.11.2016 року на технологічній дільниці виробництва рудозбагачувальної фабрики № 1 гірничого департаменту була допущена запресовка рудною масою в хвостовій частині конвеєра №3, через порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.1.12 та п. 2.1.7 своєї робочої інструкції. Відповідно до п. 2.1.7 робочої інструкції, позивач зобов'язаний виконувати контроль за роботою млинів, класифікаторів, гідроциклонів; конвеєрів та п. 2.1.12 на нього покладено обов'язок виконувати пуск та зупинку устаткування, своєчасно виявляти та усувати неполадки в його роботі, виконувати його чистку і змащування.

Вважає, що ним не були допущені порушення робочої інструкції з огляду на те, що засипка рудної маси в хвостовій частині конвеєра №3 не виникла в один день, саме 13.11.2016 року, оскільки засипка була систематичною та почалась 21.09.2016 року. Даний факт підтверджують записи в журналі прийому-здачі змін усіх 4 бригад машиністів млина секції №3.

Крім того, в зазначеному журналі в період часу з 21.09.2016 року по 07.11.2016 року маються записи машиніста млина ОСОБА_3 (працює в 1-й зміні) про засипку конвеєра №3, при цьому ніяких дій з метою усунення засипки конвеєра зі сторони останнього прийнято не було.

Також, звертає увагу, що у рішенні КТС начальник зазначив, що засипка конвеєра №3 відбувається внаслідок нормального виробничого процесу. Однак, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки засипка конвеєра виникає внаслідок незадовільного стану устаткування, а саме через заржавілий бункер руда просипається на конвеєр. До початку засипки конвеєра №3 (21.09.2016 року), він знаходився у щорічній відпустці і ніяким чином не міг вплинути ні на засипку, ні на здійснення заходів, направлених на усунення причин засипки конвеєра. На роботу після відпустки він вийшов 19.10.2016 року, а на секції конвеєра №3 з'явився 07.11.2016 року. Із цього витікає, що з 21.09.2016 року до дня засипки конвеєру №3 пройшло 85 робочих змін і при цьому мали місце записи в журналі прийому-здачі змін про засипаний конвеєр №3.

На підставі наведеного вище позивач просив суд скасувати розпорядження відповідача № 838 від 05.12.2016 року «Про порушенням РІ», виданого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а також зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, 100% виробничої премії за листопада 2016 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2018 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи.

Так, на думку позивача, суд першої інстанції при ухвалені рішення не надав належної оцінки поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не спростували того факту, що засипка конвеєра не відбулась тільки в зміну, коли працював позивач, а мала місце раніше ніж 13.11.2016 року.

Зауважує на тому, що засипка була систематичною та почалась 21.09.2016 року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6 Даний факт також підтверджують записи в журналі прийому-здачі змін усіх 4 бригад машиністів млина секції №3.

Також вказує на те, що судом першої інстанції не була досліджена Інструкція з охорони праці для машиністів млинів рудозбагачувальної фабрики № 1 ГД № ОТ.703.01.16, яка діяла на момент накладання дисциплінарного стягнення, та згідно якої позивач, протягом зміни, коли працює конвеєр, не міг її очищати.

Крім того, судом не враховано, що зупинка конвеєра - це збитки для підприємства, тому зупиняти конвеєр не дозволялось, натомість протягом тривалого часу машиністи млинів з різних змін робили відмітки про наявність просипів на конвеєрі № 3 та неполадок в роботі обладнання.

Також судом першої інстанції при оцінці правомірності застосування такої міри, як позбавлення позивача 100% премії, не було досліджено та не було оцінено існуюче на підприємстві відповідача Положення про оплату праці та преміювання.

Зауважує на тому, що матеріалами справи не підтверджено допущення порушення ним вимог пункту 2.1.7 Робочої інструкції.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та представника Первинної профспілкової організації «Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_8, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_9, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працює на підприємстві відповідача машиністом млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, трудова книжка АХ№780412 від 27.04.2001 року (том 1 а.с.18-20).

13 листопада 2016 року в зміну з 19.00 години до 07.00 години на технологічній ділянці виробництва рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту було допущено запресовку рудної маси у хвостовій частині конвеєру №3.

Розпорядженням начальника РЗФ №1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 05.12.2016 року № 838, за порушення вимог п. 2.1.12, 2.1.7 робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, ОСОБА_1 (таб. №36006479), позбавлено 100% виробничої премії за листопада 2016 року (том 1 а.с.4).

14.12.2016 року ОСОБА_1 було подано заяву до комісії по трудовим спорам ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» з вимогою про визнання дій адміністрації РЗФ №1 в частині позбавлення його 100% виробничої премії за листопад 2016 року, шляхом видання розпорядження №838 від 05.12.2016 року незаконним, а також зобов'язання адміністрацію ПАТ «АМКР» відмінити вказане розпорядження та повернути 100% премії за листопад 2016 року (том 1 а.с.9).

Рішенням комісії по трудовим спорам ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» від 05.01.2017 року №1 вирішено в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити. Розпорядження по РЗФ №1 від 05.12.2016 року №838 в частині позбавлення ОСОБА_1 100% виробничої премії за листопад 2016 року залишено в силі (том 1 а.с.10-11).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 13.11.2016 року дійсно було порушено вимоги п. 2.1.7 та п. 2.1.12 Робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, що призвело до допущення запресовки рудною масою в хвостовій частині конвеєру №3 та того, що належних доказів щодо неправомірності дій адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час прийняття та реалізації розпорядження №838 від 05.12.2016 року позивачем надано не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Водночас, ст. 141 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган, повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно до положень ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладі в службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до змісту ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Частина 3 ст. 97 КЗпП України зобов'язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов'язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Як встановлено судом, 13 листопада 2016 року в зміну з 19.00 години до 07.00 години на технологічній ділянці виробництва рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту було допущено запресовку рудної маси у хвостовій частині конвеєру №3.

Відповідно до Робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, затвердженої 31.07.2014 року директором виробництва ГД, зокрема п. 2.1.7 та п. 2.1.12, машиніст млина 5 розряду РЗФ №1 зобов'язаний здійснювати контроль за роботою млинів, класифікаторів, гідроциклонів та конвеєрів; а також здійснювати контроль за виробництвом пуску та зупинки обладнання, своєчасно виявляти та усувати недоліки в його роботі, здійснювати його очистку та змащування (том 1 а.с.5-8).

За порушення вимог п. 2.1.12, 2.1.7 робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, розпорядженням начальника РЗФ №1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 05.12.2016 року № 838, позивача ОСОБА_1 (таб. №36006479), позбавлено 100% виробничої премії за листопада 2016 року (том 1 а.с.4).

Отже, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 13.11.2016 року було допущено порушення вимоги п. 2.1.7 та п. 2.1.12 Робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, що призвело до допущення заприсовки рудною масою в хвостовій частині конвеєру №3, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що на думку позивача, суд першої інстанції при ухвалені рішення не надав належної оцінки поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не спростували того факту, що засипка конвеєра не відбулась тільки в зміну, коли працював позивач, а мала місце раніше ніж 13.11.2016 року, оскільки, ухвалюючи рішення по справі, судом першої інстанції були дослідженні пояснення свідків та надано їм належну оцінку. Так, з пояснень свідка ОСОБА_4, який працює начальником РЗФ №1 та свідка ОСОБА_5, який працює в.о. заступника начальника РЗФ №1, слідує, що дійсно, 13.11.2016 року в цеху РЗФ №1, була допущена запрессовка рудної маси в хвостовій частині конвеєра 3 у зв'язку з тим, що машиніст ОСОБА_1 не виконував вимоги своєї посадової інструкції, тобто не контролював обладнання, не проводив його прибирання, не виробляв його зупинку, що призвело до непланового простою, протягом 2 годин.

Отже, поясненнями свідків встановлено, що запрессовка рудної маси в хвостовій частині конвеєра № 3 відбулась саме через неналежне виконання позивачем вимог посадової інструкції.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що засипка була систематичною та почалась 21.09.2016 року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6 Даний факт також підтверджують записи в журналі прийому-здачі змін усіх 4 бригад машиністів млина секції №3, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки свідки по справі - машиністи ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пояснили, що нижня тічка секції 3 конвеєра №3 була розбита та ця тічка засипала всю хвостову частину конвеєру, про що ними заносились зауваження в журнал прийому-здачі змін та передавали інформацію в операторську. Під час перебування на своїй зміні з наявною тічкою секції 3 конвеєра №3 вони постійно прибирали насип в довжину конвеєра, щоб конвеєр не зупинився, що слідує про те, що виконуючи вимоги п. 2.1.7 та п. 2.1.12 Робочої інструкції машиніста млинів 5 розряду технологічної ділянки рудозбагачувальної фабрики №1 гірничого департаменту, машиністи ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не допускали запрессовка рудної маси в хвостовій частині конвеєра 3.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не була досліджена Інструкція з охорони праці для машиністів млинів рудозбагачувальної фабрики № 1 ГД № ОТ.703.01.16, яка діяла на момент накладання дисциплінарного стягнення, та згідно якої позивач, протягом зміни, коли працює конвеєр, не міг її очищати, оскільки, відповідно до вимог вказаної Інструкції машиністу не дозволяється проводити проводити чистку конвеєра під час його роботи, в той час, як відповідно до п. 2.1.12 своєї робочої інструкції машиніст млина 5 розряду РЗФ №1 зобов'язаний здійснювати пуск та зупинення обладнання, своєчасно виявляти та усувати недоліки в його роботі, здійснювати його очистку та змащування.

Колегією суддів не приймаюся до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не враховано, що зупинка конвеєра - це збитки для підприємства, тому зупиняти конвеєр не дозволялось, оскільки, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, матеріалами справи не встановлено будь-яких обмежень зі сторони відповідача, які б покладались на машиністів щодо зупинки конвеєрів.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при оцінці правомірності застосування такої міри, як позбавлення позивача 100% премії, не було досліджено та не було оцінено існуюче на підприємстві відповідача Положення про оплату праці та преміювання, оскільки, частина 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що матеріалами справи не підтверджено допущення порушення ним вимог пункту 2.1.7 Робочої інструкції колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки порушення позивачем пункту 2.1.7 Робочої інструкції встановлено Розпорядженням начальника РЗФ №1 ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 05.12.2016 року № 838, яке полягало в тому, що позивач не виконував контроль за роботою млинів, класифікаторів, гідроциклонів та конвеєрів, що призвело до запрессовки рудної маси в хвостовій частині конвеєра № 3 та допущення зазначеного порушення позивачем знайшло своє підтвердження в суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, вирішуючи даний спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: