У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Бондаренко О. В.

при секретарі Бондаренко Н. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділ в натурі майна (конкретний розподіл житлового будинку та земельної ділянки), та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.09.2017 року звернулась до суду з позовом в якому просила провести конкретний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , виділивши їй в натурі 1/2 частину будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, згідно з висновками судової експертизи, припинивши спільну часткову власність по житловому будинку; провести конкретний розподіл земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_1 , загальною площею 0,0897 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_2 , виділивши їй в натурі 1/2 частину цієї земельної ділянки згідно з висновком судової експертизи, припинивши спільну часткову власність по земельній ділянці та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 31.10.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 05.12.2017 року.

22.01.2018 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, як об`єктів права спільної часткової власності, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого просила: виділити їй у власність зі спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: коридору ( 2-1 прощею 5,7 кв.м.), ванної кімнати ( 2-2 площею 2,9 кв.м.), кухні ( 2-3 площею 10,5 кв.м.), житлової кімнати ( 2-5 площею 15,0 кв.м.), житлової кімнати ( 1-4 площею 18,1 кв.м.), веранди ( 1-І площею 9,6 кв.м.), погрібу ( «Г»); виділити ОСОБА_1 у власність зі спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: житлова кімната ( 2-4 площею 12,7 кв.м.), житлової кімнати ( 1-3 площею 14,5 кв.м.), кухні ( 1-1 площею 16,3 кв.м.), санвузла ( 1-2 площею 3,0 кв.м.), літньої кухні з сараєм - прибудовою ( Б, б1) та убиральні ( В); виділити в натурі їй, ОСОБА_2 , 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 якої складає 0,0897 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), на якій відповідно розміщена відокремлена частина будинку, що передається ОСОБА_2 , в результаті його поділу в натурі, та стягнути з позивача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву, та 16.04.2018 року суд замінив судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 16.04.2018 року було зупинено провадження у справі на час проведення експертизи та 20.08.2018 року поновлено провадження у справі, в зв`язку з наданням до суду висновку експерта від 27.06.2018 року за результатами проведення судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи без участі сторони позивача до суду не подали.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача до суду не подали.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, в зв`язку з наведеним положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, повторно не повідомив про причини неявки та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 24,40,64,79,190,191, 194, 196, 197, 205, 207, 226, 228, 229, 233, 235-238) 05.12.2017 року та 20.09.2018 року за клопотанням сторін судове засідання було відкладено для врегулювання спору мирним шляхом, 22.10.2018 року та 20.02.2019 року представником позивача були подані до суду заяви про відкладення розгляду справи, однак без надання доказів поважності причин неявки сторони позивача до суду, в судове засідання призначене на 20.02.2019 року та 21.05.2019 року позивач, відповідач ( позивач за зустрічним позовом) та їх представники не з`явились, причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не подали.

Отже, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділ в натурі майна (конкретний розподіл житлового будинку та земельної ділянки), та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, враховуючи, що позовна заява та зустрічний позов залишені без розгляду в зв`язку із повторним неприбуттям та неподанням заяв про розгляд справи за відсутності, судові витрати не підлягають поверненню.

Керуючись п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 257, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділ в натурі майна (конкретний розподіл житлового будинку та земельної ділянки), та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 21.05.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко