ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9001/18
Провадження № 22-ц/4820/142/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В..

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю позивача, представників апелянта, представника третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - філія Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Хмельницька регіональна дирекція «Поділля Центр» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року, суддя Карплюк О.І.,

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись в суд із вказаним позовом, вказав на те, що з 10.12.2004 року працював ведучим програм радіо в Хмельницькій державній телерадіокомпанії, яка згодом була реформована в Хмельницьку обласну державну телерадіокомпанію «Поділля-Центр», філію ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», «Хмельницьку регіональну дирекцію «Поділля-Центр», яка з 19 січня 2017 року перетворена в філію ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр». Відповідно до наказу філії «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 28 березня 2018 року № 53-К з 30 березня 2018 року він був звільнений з посади заступника завідуючого відділу радіо ФМ творчо-виробничого об'єднання згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним, оскільки відповідач в наказі про звільнення послався на відмову позивача від запропонованих йому посад, в той час як він надав згоду на переведення на посаду ведучого програм радіо, що залишилося без реагування. Не враховано його переважне право на залишення на роботі, оскільки він має стаж роботи на посаді ведучого програм радіо та заступника завідуючого відділу радіо більше 13 років, вищу освіту, постійно проходив навчання по підвищенню кваліфікації, один раз на п'ять років проходив атестацію, за результатами якої визнавався таким, що відповідає займаній посаді, не допускав порушення трудової дисципліни. В порушення закону відповідач звільнив його без згоди виборного органу профспілки, членом якого він є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки. В січні 2018 року йому було запропоновано роботу в інших філіях ПАТ «НСТУ», за межами Хмельницької області, однак це не відповідає вимогам закону щодо працевлаштування працівника, оскільки ця обставина пов'язана з переїздом в іншу місцевість. В порушення вимог ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», умов Галузевої угоди між Держкомтелерадіо України, який є єдиним акціонером ПАТ «НСТУ» України, та Профспілкою працівників культури України за 2017-2021 роки відбулося разове скорочення 46% працівників протягом одного року. В той же час Галузевою угодою передбачено не допускати звільнення працівників в порядку скорочення працюючих з ініціативи роботодавця більше 3-х відсотків протягом календарного року.

З урахуванням збільшення позовних вимог ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 53-К від 28.03.2018 року філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» про його звільнення з роботи, поновити його на роботі на посаді ведучого програм радіо ФМ ТВО філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр» та стягнути з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на його користь оплату за вимушений прогул з 31.03.2018 року по день ухвалення судового рішення, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати 553,65 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № 53-К від 28.03.2018 року філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» про звільнення ОСОБА_4 з посади заступника завідуючого відділу радіо ФМ ТВО радіопрограм з 30 березня 2018 року на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника завідуючого відділу радіо ФМ ТВО радіопрограм філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр». Стягнуто з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 54538,24 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в дохід держави 2114,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» просила рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На думку апелянта, судом не враховано всі обставини, справи, невірно надано оцінку доказам, які свідчать про дотримання підприємством усіх вимог нормативно-правових актів щодо вивільнення працівників за скороченням штату. Зокрема, не враховано, що підприємство надало позивачу перелік усіх посад, які були вакантними на підприємстві, однак обрана ним посада не відповіла рівню кваліфікації, вимогам щодо освіти та досвіду роботи. У передбаченому законом порядку товариство звернулося до профспілкового органу з усіма необхідними документами, в т.ч. зі списком посад, які підлягають скороченню, техніко-економічним обґрунтуванням рішення правління щодо змін в організації виробництва і праці у ПАТ «НСТУ». Було створено комісію щодо вирішення питання про працевлаштування осіб, які підлягають звільненню за скороченням штатної чисельності працівників з урахуванням вакантних посад, вимог щодо кваліфікації працівників. Помилковим є висновок суду щодо обґрунтованості рішення профспілкового комітету Хмельницької телекомпанії «Поділля-центр» від 15.03.2018 року про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 з роботи. Рішення профспілкових органів про відмову у звільненні позивача є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на передбачені законом підстави для залишення працівника на роботі з урахуванням того, що товариством було виконано усі вимоги закону щодо процедури звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Суд не врахував, що поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника завідуючого відділу ФМ ТВО радіопрограм філії фактично є неможливим, оскільки у зв'язку зі скороченням така посада у відповідача відсутня. Суд постановив оскаржуване рішення за відсутності представника апелянта, незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, чим порушив вимоги ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну, залишити рішення суду без змін та навів обставини на спростування доводів апелянта.

В засіданні апеляційного суду представники апелянта та представник третьої особи підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Позивач в суді проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 21.12.2017 року правлінням ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», відповідно до Основних напрямів діяльності публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на 2017 рік було прийнято рішення про затвердження та введення в дію з 02.04.2018 року нової структури та штатного розпису (протокол № 32), видано наказ ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 21.12.2017 року № 469 «Про організацію заходів, пов'язаних зі змінами в організації виробництва і праці».

Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» було подано усім профспілковим організаціям, членами яких є працівники відповідача та посади яких підпадають під скорочення, відповідні листи з додатками - списком посад по категоріям, які підпадають під скорочення, копією техніко-економічного обґрунтування рішення правління відповідача щодо змін в організації виробництва і праці у Центральній дирекції та відокремлених структурних підрозділах відповідача.

Вказана інформація була надана також первинній профспілковій організації Хмельницької телерадіокомпанії «Поділля-центр» листом відповідача від 26.12.2017 року № 02-18/4548.

Листом Центральної дирекції ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 05.01.2018 року № 02-18/15-1 надано усім філіям перелік вакантних посад в ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

ОСОБА_4 був повідомлений про майбутнє скорочення з одночасним ознайомленням з переліком усіх наявних у відповідача вакантних посад, що підтверджується письмовим попередженням про наступне вивільнення від 11 січня 2018 року, в якому позивач зазначив, що ознайомлений з попередженням, не згоден з переведенням на запропоновану посаду.

16.03.2018 року ОСОБА_4 повторно був ознайомлений з переліком наявних у відповідача вакантних посад, одночасно йому було запропоновано переведення на відповідні вакантні посади з урахуванням освітньо-кваліфікаційних вимог. Позивач письмово вказав, що згоден з переведенням на посаду ведучого програм радіоредакції ТВО телерадіоновин.

Наказом філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр» №2 від 09.01.2018 року для вивчення питання переважного права на залишення на роботі працівників, що підлягають переведенню, звільненню та попередженню про майбутнє звільнення з роботи, було створено комісію у складі спеціалістів підприємства та голови профспілкового комітету.

З урахуванням відсутності у ОСОБА_4 необхідної кваліфікації для призначення на посаду ведучого програми редакції програм радіо, рішенням комісії (протокол № 3 від 23.03.2018 року) відмовлено у переведенні його на вакантну посаду ведучого програми редакції програм радіо.

Відмова первинної профспілкової організації Хмельницької телерадіокомпанії «Поділля-центр» від 10.01.2018 року та 15.03.2018 року, а також відмова Хмельницької обласної організації професійної спілки працівників культури від 12.03.2018 року № 9 у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 визнані відповідачем необґрунтованими.

Наказом № 63-к від 28.03.2018 року ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» ОСОБА_4 звільнений з посади заступника завідувача відділу радіо FM ТВО філії ПАТ «НСТУ» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наведені обставини підтверджені матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при звільненні позивача було допущено порушення вимог трудового законодавства, оскільки первинна та вищестояща профспілкові організації надали обґрунтовану відмову у звільненні ОСОБА_4, який був членом комітету первинної профспілкової організації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівника.

Положеннями п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За змістом ч. 1 ст. 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

За ч.ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору.

За змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

В матеріалах справи містяться докази щодо ознайомлення ОСОБА_4 з переліком вакантних посад згідно листів ПАТ «НСТУ» від 05.01.2018 року, 15.03.2018 року.

Рішенням комісії (протокол № 3 від 23.03.2018 року) позивачу було відмовлено у переведенні на вакантну посаду ведучого програми редакції програм радіо у зв'язку з недостатністю кваліфікації та затверджено іншу особу.

В даному випадку з усіх запропонованих посад ОСОБА_4 було обрано посаду, яку він не міг займати у зв'язку з недостатнім рівнем освіти та кваліфікації та призначено на посаду іншу особу.

При цьому необхідно визнати обґрунтованими доводи апелянта про те, що надання позивачу списку всіх вакантних посад на підприємстві є підтвердженням виконання вищезазначених вимог закону. Виходячи з суті правової норми, спрямованої на захист інтересів працівників, які підлягають звільненню у зв'язку зі скороченням штатної чисельності, необхідно зробити висновок про те, що виконання роботодавцем вимог ч. 3 ст. 49-1 КЗпП України повинно мати обов'язковий характер, кожному працівнику має бути запропоновано усі вакантні посади на підприємстві.

ОСОБА_4 в суді пояснив, що йому було запропоновано перелік посад, з яких він обрав одну посаду, враховуючи досвід його роботи в системі радіомовлення. Однак відповідач відмовив йому у прийнятті на роботу з тих підстав, що рівень його освіти не відповідає вимогам до посади, яку може займати особа виключно з освітою в сфері журналістики.

В результаті на вакантну посаду було запрошено працівника, яка підлягала вивільненню, однак мала відповідну освіту в сфері журналістики.

Слід також зауважити, що вакантні посади були запропоновані позивачу також і за межами м. Хмельницького, в структурних підрозділах відповідача, які розташовані в інших обласних центрах, на що ОСОБА_4 категорично заперечив.

Враховуючи встановлені обставини слід прийти до висновку про те, що при звільненні позивача відповідачем було дотримано вимог закону щодо забезпечення права на працевлаштування на вакантні посади з урахуванням освітньо-кваліфікаційних вимог працівника.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до частини третьої статті 252 КЗпП України, частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», N 1045-XIV, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок).

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

Встановлено, що 06.03.2018 року відповідачем до первинної профспілкової організації філії «Хмельницька регіональна дирекція» «Поділля-центр» та Хмельницької обласної організації професійної спілки працівників культури було надіслано подання щодо звільнення ОСОБА_4 із займаної посади.

Первинна профспілкова організація філії «Хмельницька регіональна дирекція» Поділля-центр» протоколом №8 від 10.01.2018 року визнала недопустимим скорочення чисельності працівників більше 3% від їх загальної чисельності з урахуванням положень Галузевої угоди між Держкомтелерадіо України та Профспілкою працівників культури.

У відповіді на подання №131 від 06.03.2018 року профспілковий комітет Хмельницької телерадіокомпанії «Поділля-центр» відмовив у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 з посиланням на наявність у нього, як члена виборного органу профспілкового комітету гарантії щодо звільнення з роботи протягом одного року після закінчення строку, на який було обрано цей склад, відсутність повних техніко-економічних обґрунтувань рішення ПАТ «НСТУ» щодо наявності реальних змін в організації виробництва і праці. Також вказано на необхідність дотримання вимог ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої особи, яким до настання права на пенсію за віком залишилося 10 і менше років мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, шляхом встановлення на підприємстві квоти у розмірі 5% середньооблікової чисельності штатних працівників за попередній календарний рік. Також наголошено на значних досягненнях ОСОБА_4 у роботі під час перебування на різних посадах відповідача, його високому освітньо-кваліфікаційному рівні.

У відмові Хмельницької обласної організації професійної спілки працівників культури на надання згоди на звільнення ОСОБА_4 №9 від 12.03.2018 року наголошується на тому, що оскільки працівник є обраним членом комітету первинної профспілкової організації, тому з урахуванням вимог ст. 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України N 1045-XIV він має додаткові гарантії від звільнення протягом одного року після закінчення строку, на який обирався цей склад.

З 25 січня 2017 року ОСОБА_4 займає виборну посаду члена комітету первинної профспілкової організації філії ПАТ НСТУ «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр», що не заперечувалося в суді сторонами і підтверджено витягом з протоколу зборів первинної профспілкової організації від 25.02.2017 року.

Судом було враховано, що звільнення члена виборного органу первинної профспілкової організації без попередньої згоди на це виборного органу первинної профспілкової організації та вищестоящого органу цієї профспілки є порушенням вимог ст.ст. 43, 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», в зв'язку з чим звільнення позивача не можна визнати законним.

Відповідна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 23.04.2014 року, (справа №6-30цс14), постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №378/1025/15-ц), 30.01.2018 року (справа №202/6872/15-ц), 20.06.2018 року (справа № 311/499/16-ц), 26.09.2018 року (справа №523/3146/16-ц).

Посилання апелянта на ту обставину, що він мав право на звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України без згоди профспілкових організацій у зв'язку з необґрунтованістю їх відмови безпідставне. Як вбачається зі змісту вказаних вище відповідей первинної профспілкової організації та вищестоящого профспілкового органу їх відмова у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 пов'язана, зокрема, з тією обставиною, що він, як особа, яка займає виборну посаду в профспілковій організації має додаткові, в порівнянні зі статтею 43 КЗпП України, гарантії при звільненні, передбачені ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 року, (справа №61-10887св18), відповідно до статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, невідповідності працівника займаній посаді, або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров'я.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, враховуючи те, що на момент звільнення особа була членом профспілкового комітету підприємства, а відповідно до ст. 41 Закону № N 1045-XIV звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства не допускається протягом року після закінчення терміну, на який вони обирались.

Необхідно також зауважити, що, як вбачається зі змісту листа МФ України від 16.02.2018 року, №07040-04-3/4559, фінансування ПАТ «НСТУ» на 2018 рік передбачено в розмірі, не меншому ніж фінансування на 2017 рік, тому посилання апелянта на те, що скорочення штату працівників зумовлено зменшенням розміру фінансування підприємства є необґрунтованим.

Доводи апелянта щодо порушення судом норм ЦПК України у зв'язку з розглядом справи та постановленням оскаржуваного рішення в судовому засіданні 04.10.2018 року за відсутності представника ПАТ «НСТУ» є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, не з'явився в судове засідання без поважних причин.

У зв'язку з поновленням позивача на роботі суд, з дотриманням вимог ст. 235 КЗпП України, стягнув на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по день постановлення судового рішення.

При цьому судом не було порушено вимог ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, оскільки вимога позивача про стягнення середнього заробітку за період з дня звільнення і до постановлення судового рішення про поновлення на роботі в повній мірі відповідає вимогам трудового законодавства.

Та обставина, що посада заступника завідувача відділом радіо FM ТВО радіопрограм на підприємстві відсутня у зв'язку з її скороченням не є перешкодою для виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на цій посаді в порядку, передбаченому трудовим законодавством.

Не випливають на законність рішення суду також й інші доводи апеляційної скарги.

Судове рішення ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 22.04.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова