Ухвала

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 243/10489/17

провадження № 61-46423ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримки видачі трудової книжки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що до 17 березня 2017 року вона працювала в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на посаді провідного спеціаліста служби експлуатації приладів обліку у м. Горлівка Донецької області, оскільки, незважаючи на Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, керівництвом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» прийняте рішення про продовження здійснення своєї господарської діяльності на непідконтрольній території України, а саме у місті Горлівка Донецької області з залишенням відповідної частини працівників для нормального функціонування підприємства. Позивач зазначає, що відповідач, який звільнив її 17 березня 2017 року за угодою сторін, у порушення норм трудового права не виплатив їй заборгованість із заробітної плати за період із 01 по 17 березня 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку, а також не видав їй її трудову книжку.

Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати за період із 01 по 17 березня 2017 року в сумі 4 392,00 грн, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 7 844,46 грн, в зв'язку з тим, що їй в день звільнення не видали належно оформлену трудову книжку, також просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 59 658,00 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діяв адвокат ОСОБА_2 в частині оскарження рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 59 658,00 грн повернуто заявнику, а тому рішення суду в частині оскарження цих вимог апеляційним судом не переглядалося.

Постановою Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

20 березня 2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: а) судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення 71 894,46 грн, що є меншою сумою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Разом з тим, касаційна скарга ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме питання застосування положень статей 77 і 78, частини третьої статті 185, статті 357 ЦПК України.

Таким чином, з метою забезпечення формування єдиної правозастосовчої практики у сфері вирішення трудових спорів, Верховний Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у цій малозначній справі.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак