ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №589/2083/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/1810/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2016 року в складі судді Стародубцевої Л.О., ухваленого у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у квітні 2016 року, ОСОБА_1 просив зобов'язати ТОВ «Авто Просто» зробити розрахунок повернення коштів згідно умов ст. 13 додатку №2 до угоди №307482 від 26.03.2010 року.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.03.2010 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 307482 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, за якою він отримав право на придбання автомобіля «ЗАЗ Ланос» за ціною 69600 грн.На виконання умов цієї угоди він сплатив 37 615,09 гр. Посилаючись на викладені обставини та на те, що відповідач 09.07.2013 року розірвав спірний договір, позивач просив провести розрахунок та здійснити повернення належних йому за угодою сум. Крім того зазначав, що поворот виконання скасованого рішення суду про визнання угоди недійсною та повернення йому сплачених сум не перешкоджає виконанню відповідачем обов'язків, пов'язаних з розірванням договору.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову, оскільки відповідач, повідомивши позивача про розірвання угоди, мав повернути сплачені ним кошти на виконання угоди, укладеної сторонами у справі, з урахуванням умов передбачених в ст. 14 додатку №2 до угоди незалежно від наявності скасованого рішення суду та процедури пов'язаної з поворотом виконання рішення.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04.10.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено. Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016 року скасовано. Позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 39950,50 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року касаційну скаргу ТОВ «Авто Просто» задоволено частково, рішення Апеляційного суду сумської області від 04.10.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник ТОВ «Авто Просто» проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року на часткове задоволення позову ОСОБА_1 визнано недійсною угоду від 26.03.2010 року, укладену між ним і ТОВ «Авто Просто», стягнуто з відповідача 37615,09 грн, сплачених за договором; вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04.06.2013 року це рішення в частині визнання угоди недійсною скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 року зазначені судові рішення були скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2015 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» кошти в розмірі 38221,09 грн, сплачені товариством на виконання скасованого рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року. На виконанні ВДВС Шосткинського міськрайонного УЮ знаходиться виконавчий лист №6/592/34/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» коштів у розмірі 38 221,09 грн. Проте, станом на травень 2016 року ухвалу суду не виконано, ОСОБА_1 не повернув суму коштів у розмірі 38221,09 грн товариству. Оскільки сторони за угодою не повернули свої правовідносини у первісний стан, який існував до ухвалення незаконного рішення про стягнення коштів з ТОВ «Авто Просто», є неможливим виконання угоди, в тому числі й застосування наслідків її розірвання, оскільки навіть фізично неможливо повернути позивачу кошти, які він вже стягнув раніше та не повертає.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Як вбачається із цивільної справи, що 26.03.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 307482 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, за якою він отримав право на придбання автомобіля «ЗАЗ Ланос» за ціною 69 600 грн. На виконання умов цієї угоди він сплатив 37 615,09 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року за позовом ОСОБА_1 визнано недійсною угоду від 26.03.2010 року, укладену між ним і ТОВ «Авто Просто»; стягнуто з відповідача 37 615,09 грн, сплачених за договором; вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04.06.2013 року це рішення в частині визнання угоди недійсною скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 року зазначені судові рішення були скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

01.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авто Просто» із письмовою заявою про розірвання угоди, у відповідь на яку від товариства надійшов лист від 30.04.2015 року із повідомленням про розірвання угоди з 09.07.2013 року та неможливість повернення сплачених коштів у зв'язку з тим, що їх повернуто ОСОБА_1 за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року.

Разом з тим, за заявою ТОВ «Авто Просто» було вирішено питання про поворот виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2015 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» кошти в розмірі 38 221,09 грн, сплачені товариством на виконання скасованого рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2013 року. На виконанні ВДВС Шосткинського міськрайонного УЮ знаходився виконавчий лист №6/592/34/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» коштів у розмірі 38 221,09 грн.

На стадії примусового виконання виконавчого документа щодо повороту виконання судового рішення, згідно якого з ТОВ "Авто Просто" було стягнуто на користь позивача 38221,09грн., позивачем ця грошова сума була повернута товариству шляхом перерахунку на банківський рахунок ДВС і 28.11.2017р. за постановою державного виконався виконавче провадження було закінчено.

Як підтвердив представник товариства ця сума повернута.

Згідно представлених позивачем заяви про переказ готівки, квитанцій позивачем в рахунок вступного внеску в систему "Авто- Просто" було перераховано 2505,60грн. та 32 щомісячно внесків на загальну суму 35109,49грн, а всього 37615,09грн.

Порядок розірвання угоди викладено у статті 13 додатку 2 до угоди, де визначено право учасника, що не отримав автомобіль, на розірвання угоди та наслідки її розірвання, а саме повернення чистих внесків, що підлягають поверненню, які розраховуються відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив товариство про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі 2-х цілих чистих внесків.

Таким чином, питання щодо повернення учаснику системи придбання автомобіля в групах АвтоТак коштів у зв'язку з розірванням угоди не вирішено, а тому місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо мотивів відмови у задоволенні позову, оскільки захист права ОСОБА_1 на повернення коштів за розірваною угодою не залежить від результатів розгляду його позову про оспорення дійсності угоди, оскільки зазначені позови є окремими способами захисту порушеного права ОСОБА_1

Заперечення представника на позов ґрунтуються тільки на обставині не вирішення питання повернення позивачем вже сплаченої йому товариством грошової суми, притому що представленими документами виконавчого провадження доведено про проведення повороту виконання судового рішення щодо стягнення з товариства сплаченої учасником суми 37615,09 грн.

Але умовами угодою підписаною сторонами визначена процедура наслідків її розірвання за заявою учасника.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто просто», уважно прочитав та зрозумів Угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.

Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання. Дійсність договору сторонами не оспорюється.

Відповідно до статті 1 Угоди її предметом є надання послуг системи «Авто так», спрямованих на придбання автомобіля.

Згідно зі статті 2 Угоди ТОВ «Авто просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «Авто так». ТОВ «Авто просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

Система придбання у групах (система Авто так») - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених Угодою (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Учасником системи (учасником) є фізична чи юридична особа, яка уклала Угоду та додатки № 1, № 2 до Угоди, сплатила плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи, в повному обсязі (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 додатку № 2 до Угоди ТОВ «Авто просто» зобов'язується об'єднати цю Угоду в групу з іншими угодами системи.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто просто» зобов'язується надавати учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені Угодою, включаючи забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами Угоди.

Учасник, зі свого боку, зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені нею, зокрема щомісячно сплачувати повні внески (стаття 5 Угоди).

Повним внеском є щомісячний платіж, який складається із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу (розділ 1 додатку №2 до Угоди).

Чистий внесок використовується для формування чистого фонду та фонду для повернення коштів, його розмір розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Статтею 4 Угоди визначено право учасника розірвати Угоду до моменту отримання автомобіля.

Правовими наслідками розірвання договору є припинення зобов'язання (ч. 2 ст. 653 ЦК України) та відсутність права сторін вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина четверта цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Статтею 13 додатку № 2 до Угоди сторони визначили право на розірвання Угоди та наслідки її розірвання.

Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити ТОВ «Авто просто» у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за Угодою, з урахуванням положень, викладених у статті 13 Угоди.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до Угоди).

Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до Угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів.

Фонд для повернення коштів складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи (усі чисті внески, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами (страхові компанії, поручителі, тощо)), та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному Угодою (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Відповідно до підпункту 13.4.1 статті 13 додатку № 2 до Угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав Угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності, або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин, згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до Угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до Угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2, повертаються чисті внески тим учасникам, з якими ТОВ «Авто просто» розірвало Угоду.

У силу ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Аналіз положень статті 13 додатку № 2 до Угоди дає підстави стверджувати, що положення Угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов'язку пов'язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею.

Зокрема, обставиною, яка породжує обов'язок ТОВ «Авто просто» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що вбачається із пункту 13.1 додатку № 2 до Угоди.

Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «Авто просто» виникає обов'язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до Угоди.

Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «Авто просто» виникає обов'язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до Угоди, за наявності двох обставин: розірвання Угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків.

Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання Угоди, та особи ініціатора її розірвання (підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку № 2 до Угоди).

Згідно представлених товариством реєстру групи №1039, до якої належить позивач, з урахуванням дат розірвання угоди інших учасників групи, гроші повернуті по дату розірвання 29.11.2011. За повідомленням товариства у разі повернення товариством грошей сплачених за скасованим судовим рішенням, черга позивача на повернення грошової суми чистих внесків становить 5.

Отже, через не внесення товариством позивача до реєстру учасників, які розірвали угоди і потребують повернення грошей у вигляді чистих внесків, апеляційний суд визнає про порушення товариством права позивача на отримання цієї грошової суми, оскільки укладеною сторонами угодою виписана процедура їх повернення, яка на даний час товариством не дотримана.

За наведених обставин, позовні вимоги щодо покладення на відповідача зобов'язання зробити розрахунок та здійснити повернення коштів підлягають задоволенню частково шляхом зобов'язати товариство повернути грошові суми чистих внесків ОСОБА_1 за угодою № 307482 від 26.03.2010 відповідно до умов повернення сплачених грошових сум, визначених цією угодою.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевикладені обставини, у зв'язку із чим, оскаржене рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги частково дають підстави відповідно до ч.1 ст. 376 цього Кодексу для його скасування.

Вирішуючи питання касаційного оскарження, апеляційний суд керувався висновками ЄСПЛ, який у справі "Азюковська проти України" ( заява № 2693/18) який визнав неприйнятною заяву про оскарження відмови Верховного Суду переглянути рішення попередніх судів через малозначність справи, що виникла з трудових правовідносин. Суд не знайшов порушення процесуальних гарантій п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спір стосується саме виплат у трудових правовідносинах, тому відповідно ч.6 ст. 19 ЦПК України апеляційний суд визнає її малозначною через незначну її складність.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" повернути грошові суми чистих внесків ОСОБА_1 за угодою № 307482 від 26.03.2010 року відповідно до умов повернення сплачених грошових сум, визначених цією угодою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик