Провадження № 2/537/378/2019
Справа № 536/1386/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2019 р. Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Маханькова О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Скічко Н.В.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Охнівська О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з нього на її користь судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2.

Після народження дитини відносини з відповідачем погіршилися. З серпня 2012 року, коли дитині виповнилося 6 місяців, фактичні шлюбні відносини були припинені. Дитина залишилася проживати зі мною, відповідач спілкування обмежив та не відвідує дитину по даний час, не піклується та не утримує її.

Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. З самого раннього віку дитина взагалі не знала свого біологічного батька.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.04.2013 року ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа виданого 25.04.2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області. Аліменти відповідач не сплачував жодного разу.

Відповідач не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною що, необхідно для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу де культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для виховання дитини.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 29.03.2019 року №452 вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчог комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази,що знаходяться в матеріалах справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, має батьків матір - ОСОБА_2, батька - ОСОБА_3.

Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження дитини, НОМЕР_3, видане 06.03.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.04.2013 року ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа виданого 25.04.2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області.

Аліменти відповідач не сплачував жодного разу. Згідно довідки-розрахунку № 13514 Кременчуцького районного ВДВС ГТуЮ у Полтавській області від 19.06.2018 року - сукупний розмір заборгованості за аліментами становить 92 698,78 грн.

Згідно довідки ДНЗ (ясла-садок) № 41 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 04.07.2018 року № 01-25/108, вбачається, що батько не брав участі у вихованні дитини, її вихованням займалася мати

Відповідач не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною що, необхідно для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу де культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для виховання дитини.

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з установлених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини.

Фактичне місце проживання відповідача не відоме. Останнє відоме місце його реєстрації: АДРЕСА_1, згідно відомостей, що встановлені державним виконавцем та зазначені в довідці-розрахунку № 13514. Вказане суттєво ускладнює належне утримання та виховання дитини, адже для зміни місця реєстрації потрібна згода батька, для виїзду дитини закордон на оздоровлення також потрібна згода батька, або відповідні рішення суду (перелік не є вичерпним).

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 29.03.2019 року №452 вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків.

Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Декларація прав дитини, проголошена, Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитини повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 «Конвенції про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст.ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основні турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, я їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природні здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7,8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (дітей).

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичні духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуй необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов'язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повнової загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт неналежного виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином , суд вважає, що ОСОБА_3 ,вiдповiдно до вимог ст.164 Сiмейного кодексу України, повинен бути позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки судом встановлено, що він, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, свідомо ухиляється від їх виконання. У зв'язку з цим позбавлення батьківських прав відносно його сина призведе до позитивного результату у його долі, забезпечить захист його прав та інтересів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80грн.,сплаченого нею при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст.164, 181, 180 Сімейного Кодексу України, ст.ст.141, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (інд.№ НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704рн. 80 коп. ( сімсот чотири гривні 80 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.04.2019р.