ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2609/19 Справа № 216/3765/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Онопченком Ю.В. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 05 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрооблереного», яке під час розгляду справи змінило назву на акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (надалі - АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» ), третя особа - ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення штрафу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначає, що вона є власницеюбудинку АДРЕСА_1. Між сторонами 19 січня 2004 року укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів, за умовами якого, відповідач зобов'язаний надійно постачати електричну енергію з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. У порушення цих умов укладеного договору 08 червня 2016 року близько 10.00 години працівники відповідача без будь-якого попередження та отримання від неї, як власника дозволу, за її відсутності, провели роботи на належній їй, згідно балансової приналежності повітряній кабельній лінії електропередачі, що живить буд. № 30 та буд. № 32 з ТП-7, після чого, електропостачання до її будинку було припинено.

Без її згоди та повідомлення повітряну електричну лінію з ТП-7 до електроопори, що живить її будинок знеструмили. Незважаючи на її неодноразові звернення відповідач не відновив електропостачання та не повідомив причини знеструмлення 08 червня 2016 року будинку АДРЕСА_1, що є грубим порушенням Закону України «Про електроенергетику», Правил та безпосередньо Договору, укладеного між нею як споживачем і відповідачем як енергопостачальником. У результаті неправомірного відключення їй було завдано збитків, які вона просить суд стягнути з відповідача у вигляді: пошкодженої системи кондиціонування марки DАІКIN моделі RМХ 140 JVМВ, вартість відновлюваних робіт складає 151 962 грн 78 коп.; забруднення води в басейні та поверхні чаші басейну, а також всіх контактуючих поверхонь, вартість відновлюваних робіт складає 98 956 грн 69 коп., що підтверджується актом обстеження басейну й рахунком на проведення відновлюваних робіт; витрат на придбання 28292,33 літрів дизельного палива вартістю 480 206,17 грн. для забезпечення роботи дизельної установки за період з 12.00 год. 08 червня 2016 року до 24.00 год. 23 лютого 2017 року, що підтверджується копіями чеків і квитанцій. Загальний розмір матеріальних збитків, завданих їй неправомірними діями відповідача, складає 731125,64 грн. Крім того, відповідно до п. 5.2 Договору у випадку переривання постачання електроенергії на термін більше однієї доби з вини енергопостачальника, останній сплачує споживачу штраф у розмірі п'ятикратної вартості невідпущеної електроенергії. У даному випадку розмір штрафу, який відповідач повинен сплатити на її користь станом на 07 липня 2016 року, складає 217504,80 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй також було завдано моральної шкоди. яку у розмірі 200000 грн. просить суд стягнути з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з відключення будинку АДРЕСА_1 від електропостачання неправомірними. Стягнуто з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 96969,84 грн., 576364,11 грн. - на відшкодування майнової шкоди та 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього: 873 333,95 грн. Стягнуто з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь держави судовий збір у розмірі 7 284.53 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм материного та процесуального права, невідповідність висновків суду матеріалам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог та стягнення з позивача витрати зі сплати судового збору.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність в будинку позивача електропостачання з вини підприємства. Судом не враховано, що відсутність електроенергії мала технічний характер через аварійну ситуацію пошкодження кабелю мережі енергопостачання позивача, оскільки відсутність власників в момент проведення перепідключення та подальший факт недопуску працівників енергопостачальника вперше 29 червня 2016 року до будинку унеможливив проведення технічної перевірки електромережі та відновлення енергопостачання. Судом не надано оцінку тим обставинам, що порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, тому наявні підстави для застосування положення ст.616 ЦК України. Крім того, зазначає, що при визначені розміру штрафу, позивач не використав розмір фактичних величин недоотриманої енергії. Стягнутий розмір моральної шкоди не відповідає а ні вимогам діючого законодавства, ані укладеним між сторонами договором. Також вважає, що висновки суду про стягнення розміру матеріальної шкоди, ґрунтуються на припущеннях. Так не доведені збитки через забруднення басейну, оскільки енергопостачання домоволодіння позивача не припинялось, тому що здійснювалось за допомогою дизельної установки. На роботу якої стягнуто з відповідача кошти на придбання палива, розмір та обсяги якого де доведені належними та допустимим доказами. Крім того, в апеляційній скарзі представник відповідача зазначає про порушення судом вимог процесуального законодавства, щодо належного сповіщення представника відповідача про час та місце розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника відповідача, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представника позивача, який просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 січня 2004 року між сторонам укладено договір № 1188057 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, за умовами якого енергопостачальник зобов'язався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач - оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (т. 1, а. с. 6-9).

Згідно із бланком-розпорядженням АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» від 08 червня 2016 року № 310 керівнику робіт - майстру з відключення ОСОБА_3 з бригадою в складі двох осіб о 08.00 год. 08 червня 2016 року було доручено виконати роботи з відключення/підключення вводів споживачів і в період з 10.10 год. до 11.28 год. останній здійснював роботи з перепідключення вводів споживачів у будинках АДРЕСА_1, а саме перепідключення лінії енергопостачання до будинку № 32 від ТП-7 до ТП-77 (т. 1, а. с. 125).

Сторонами не заперечувалось та визнано факт відсутності в домоволодінні споживача ОСОБА_1 відсутність постачання електроенергії за адресою споживача: АДРЕСА_1 з 12.00 год. 08 червня 2016 року до 17 лютого 2017 року (т. 1, а. с. 11).

Споживач ОСОБА_4 23 червня 2016 року звернулась до керівника ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» із заявою про виклик спеціалістів енергопостачальника для складання акту-претензії в порядку п. п. 49, 50 Правил (т. 1, а. с. 13).

Відповідно до акта-претензії від 29 червня 2016 року за договором № 1188057 споживач ОСОБА_1 висловлює претензії енергопостачальнику з приводу припинення електропостачання до будинку АДРЕСА_1. Термін перерви з 08 червня 2016 року до 29 червня 2016 року, енергопостачання в будинку не відновлено. Причиною відсутності електроенергії в указаному будинку є те, що в установчому гнізді між верхніми та нижніми губками встановлені неробочі запобіжники напруги. Цей акт-претензію було складено за участю трьох представників електропостачальника: старшого майстра Південного РЕМ ОСОБА_5, майстра в/д Південного РЕМ ОСОБА_6, електромонтера групи технічного аудиту Південного РЕМ ОСОБА_7, які відмовились його підписувати. Разом з тим указаний акт-претензію було підписано споживачами ОСОБА_2 і ОСОБА_8 (будинки АДРЕСА_1 відповідно) та квартальним уповноваженим (т. 1, а. с. 10).

Листом директора КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» Вередіна Г.В. від 07 липня 2016 року № 1453/7001 позивача було повідомлено про те, що з метою з'ясування обставин, викладених в її заяві від 23 червня 2016 року, 29 червня 2016 року бригадою під керівництвом старшого майстра ОСОБА_5 було організовано виїзд за адресою: АДРЕСА_1. В ході перевірки встановлено: пошкодження кабельної лінії, яка живить зазначене домоволодіння; відключення електропостачання будинку за вказаною адресою не проводилось. Також наголошено, що всупереч п. 42 Правил вона не допустила персонал енергопостачальника для проведення технічних заходів з обстеження електрощитової, яка знаходиться в її приміщенні, в повному обсязі, а саме - не дозволила зняти пломби, перевірити засоби обліку на предмет цілісності тощо, у зв'язку з чим повторно запропоновано узгоди дату проведення технічних заходів з обстеження електроустановок, що знаходяться в її домоволодінні (т. 1, а. с. 118).

Позивач 07 липня 2016 року звернулась до начальника Криворізького міського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» ОСОБА_10 та головного інженера КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» ОСОБА_11 з заявою, в якій просила допустити 08 липня 2016 року о 10.00 год. працівників вимірювальної лабораторії до розподільчого пристрою 0,4 кВ, гарантуючи оплату послуг допуску (т. 2, а. с. 193).

Згідно із протоколом перевірки ізоляції електропроводки та кабелів за адресою позивача від 15 липня 2016 року № ЕТДЛ-ПВ-0175/16, проведеної інженерами 1 категорії ЕТДЛ ДП «Кривбасстандартметрологія» ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та начальником ЕТДЛ ДП «Кривбасстандартметрологія» ОСОБА_14, результат проведених вимірювань - не задовільно. На підставі результатів вимірювань вимірюване значення опору ізоляції КЛ-0,4 кВ АВВГ 3*35+1*16 мм2 не відповідає вимогам технічної документації (таблиця 42 додатку 2 ПТЕЕС, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року) (т. 2, а. с. 117).

Відповідно до акта про недопуск, підписаного інженером ОСОБА_15, старшим майстром ОСОБА_5 та електромонтером ОСОБА_16, 29 червня 2016 року за адресою споживача ОСОБА_1: АДРЕСА_1, її представниками ОСОБА_2 і ОСОБА_17 у порушення п. 42 Правил відмовлено в доступі представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» для проведення обстеження вузла обліку та вторичних кіл, трансформаторів струму за вказаною адресою (т. 1, а. с. 187).

Відповідно до акта про недопуск, підписаного головним юрисконсультом ОСОБА_18, заступником начальника по ТОП ОСОБА_19, інженером ОСОБА_20, старшим майстром ОСОБА_5 та електромонтером ОСОБА_16, 15 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, споживачем ОСОБА_1, її представником ОСОБА_17 і ОСОБА_2 у порушення п. 42 Правил відмовлено в доступі представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» для проведення обстеження вузла обліку та вторинних кіл, трансформаторів струму за вказаною адресою. При цьому в акті міститься примітка, підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_17 і слідчим ОСОБА_24, про те, що в допуску до перевірки технічного вузла обліку відмовлено у зв'язку з відсутністю напруги на КЛ-04кВ від ТП-7 до будинку споживача ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 188).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь позивача ОСОБА_1 штраф у розмірі 96969,84 грн., відшкодування матеріальних збитків в сумі 576364,11 грн., та моральну шкоду в сумі 200 000 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відключення позивача від електропостачання, що спричинило значних збитків та необхідності змінювати звичайний спосіб життя.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. За вимогами ст. ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 В частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, рішення суду не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

З матеріалів справи видно, що спір між сторонами виник з приводу правомірності відключення позивача від мережі електропостачання.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями книги шостої цивільного кодексу України, спадкове право, а також ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення та Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Положеннями ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Порядок припинення енергопостачання встановлений у п. 35 Правил, відповідно до якого енергопостачальник має право відключати споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію; несплати за встановлення нового приладу обліку; невиконання припису державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи до втручання представників енергопостачальної організаціїАТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» 08 червня 2016 року в роботу електричної мережі для проведення робіт згідно бланку - розпорядження №Р310 від 08.06.2016 року з відключення/підключення вводів споживачів у будинках АДРЕСА_1, а саме перепідключення лінії енергопостачання до будинку № 32 від ТП-7 до ТП-77 живлення електричної енергії до будинку №30 існувало. Після закінчення проведення робіт, з 12.00 год електропостачання відновлено не було (т. 1, а. с. 125).

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду, що правових підстав, передбачених п. 35 Правил для відключення будинку позивача від енергопостачання не було, тому дії АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» є неправомірними.

Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги представника відповідача, що підставою відсутності електропостачання у будинку позивача є пошкодження силового кабелю, що перебуває на балансової належності у споживача через наявні отвори та його непридатність для використання, необхідність його заміни, оскільки до знеструмлення будинку, кабель був у справної стані, електроенергія постачалась. Здійснити отвори, якими пошкоджено цілісність кабелю, виявилося можливим лише після знеструмлення даної мережі, що виявлено у липні 2016 року. Тобто , ця обставина на час знеструмлення будинку позивача не існувала. До прибуття 08 червня 2016 року працівників АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» електропостачання до будинку не припинялось, аварійної ситуації не існувало.

Крім того, як видно з висновку судової електротехнічної експертизи №12837 від 07 лютого 2017 року Харьковського науково-дослідного інституту судових експертиз, якою встановлено, що пошкодження ізоляції жил та зовнішньої ізоляції фрагменту кабелю утворилися від механічної дії (вгвінчення) металевих саморізів; стан шарів ізоляції у отворах без термічних пошкоджень та відсутність ознак прояву протікання значної величини сили струму або струму К.З. через саморізи свідчить про їх вгвинчення при відсутності напруги на кабелі лінії електропередавання ( том 1а.с.172-175).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Через неправомірні дії працівників відповідача, позивач понесла збитки.

У разі порушення прав побутових споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

За змістом Договору сторони погодили, що при виконанні його умов, а також при виконанні всіх питань, які не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України «Про електроенергетику», Правилами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 2.6, 2.9 Договору визначено, що споживач має право на: відшкодування згідно з законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав (п. 41 Правил); відшкодування збитків, заподіяних споживачеві з вини енергопостачальника у разі необґрунтованого припинення енергопостачання через недодержання умов цього Договору.

Енергопостачальник несе відповідальність: за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством; у випадках переривання постачання електроенергії на термін більше однієї доби з вини енергопостачальника, останній сплачує споживачу штраф у розмірі п'ятикратної вартості невідпущеної електроенергії (п. п. 5.1, 5.2 Договору).

Пунктами 43, 44, 46 Правил передбачено, що енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну побутовому споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених відповідно до законодавства. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної побутовому споживачу електричної енергії.

Колегія суддів погоджується із розміром штрафу визначеного судом першої інстанції, виходячи з двократної вартості невідпущеної побутовому споживачу ОСОБА_1 електричної енергії, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії п.1.1 Договору потужність електроустановок споживача становить 60кВт.

Доводи апеляційної скарги, що при визначені розміру штрафу, суд не використав розмір фактичних величин недоотриманої енергії, колегія суддів не може визнати доведеними, енергопостачальником не надано відповідного розрахунку штрафу та не зазначено величини недоотриманої позивачем, недопоставленої енергопостачальником електричної енергії.

Колегія суддів вважає неприйнятними поводи апеляційної скарги представника відповідача щодо наявності підстав для зменшення відповідальності кредитора на підставі положення ст.616 ЦК України, оскільки матеріалами справи не доведена вина споживача у відсутності в неї електричної енергії.

Що стосується посилання представника відповідача про недопуск працівників енергопостачальника до будинку споживача для проведення технічної перевірки електромережі та відновлення енергопостачання вперше 29 червня 2016 року та в подальшому 15 липня 2016 року, не може бути підставою для звільнення відповідача від штрафних санкцій за незаконне відключення.

Будинок споживача перебував у знеструмленому стані з 08 червня 2016 року через відключення від електромережі працівниками АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» , проведення технічної перевірки домоволодіння 23.06.2016. 15.07.2016, яке підключено до автономного енергопостачання через дизельний радіатор, жодним чином не виявило причини знеструмлення, в той час, коли будинок не було підключено до мережі електропостачання.

Посилання представника відповідача на порушення споживачем ОСОБА_1 положення п.42 Правил користування електричною енергією для населення та п.2.19 Договору, відповідно яких «Побутовий споживач зобов'язаний забезпечити доступ представника енергопостачальника до квартири або іншого об'єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки», не може бути підставою для відмови позивачу у відшкодуванні завданих збитків неправомірними діями працівників відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, що матеріалами справи доведений розмір завданих позивачу збитків через довготривале знеструмлення будинку в загальній сумі 576364,11 грн., які складається із збитків за забруднення басейну в сумі - 95790, 00 грн. та 480574,11 грн. витрат позивача на придбання палива для забезпечення роботи дизельної установки автономного освітлення.

Як видно із висновку судово-економічної експертизи, проведеної судовим експертом ОСОБА_23 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000410 від 22 грудня 2016 року № 24-16, документально підтверджено виконання ФОП ОСОБА_21 28 червня 2016 року замовнику ОСОБА_1 робіт із сервісного обслуговування басейну (АДРЕСА_1) на загальну суму 95 790 грн і здійснення ОСОБА_1 28 червня 2016 року оплати ОСОБА_21 суми в розмірі 95 790 грн (т. 2, а. с. 204-221).

Крім того, як видно з технічної характеристики дизельної електростанції улаштованої в будинку позивача, встановлено дизель-генератор виробництва заводу Wilson, модель РН-22Е2, потужністю 22 кВА/17,6 кВт, напруга 400/230В, частота 50Гц, 3000 об/хв, нармативне споживання 7,1 л/год, 95 дБ. Для забезпечення роботи якої придбано позивачем дизельного палива в кількості 28 312,3 літрів вартістю 480 574,11 грн., на підтвердження якого позивачем надано чеки та розрахункові документи, оригінали яких надано в судовому засіданні колегії суддів (т. 1, а. с. 139-142, т. 2, а. с. 198-199, 200, 201-202).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Судом досліджено надані позивачем в підтвердження заявлених позовних вимог та розміру завданих збитків чеки, квитанції, розрахункові документи, акти виконаних робіт та експертні дослідження, які підтверджують обсяг заявлених позивачем вимог є належними, прийнятними та допустимими.

Відповідачем не надано доказів в спростування заявлених позивачем вимог, тому доводи апеляційної скарги щодо недоведення позивачем розміру завданих збитків є неприйнятними, такими, що спростовуються письмовими матеріалами справи.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги, щодо стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача компенсації моральної шкоди в сумі 200000 грн., слушними, такими що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Таким чином, у правовідносинах, що виникають з порушень зобов'язання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про електроенергетику», Правилах користування електричною енергією для населення та, відповідно, в типовому договорі про користування електричною енергією.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16.

Як видно умовами укладеного між сторонами договору №1188057 не передбачено відшкодування споживачу моральної шкоди за порушення стороною виконання його умов.

Крім того, позивач не надала доказів на підтвердження спричинення відповідачем моральної шкоди, не довела факт завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями, чи бездіяльністю відповідача, тому, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у в частині стягнення з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 200000 грн., ухвалено без повного дослідження матеріалів справи, із порушенням вимог законодавства, тому на підстав п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_1 в їх задоволенні.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як видно з матеріалів справи, за звернення до суду із апеляційною скаргою відповідачем сплачений судовий збір в сумі 10926,80 грн., тобто 150% виходячи із стягнутої судом першої інстанції суми судового збору 7284,53 грн.

Згідно положення ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач ОСОБА_1 звільнена від спати судового збору. З огляду на часткове задоволення її позовних вимог та дату звернення в суд першої інстанції в липні 2016 року, з відповідача підлягає стягненню на користь держави витрати зі сплати судового збору в сумі 5763,64 грн., виходячи із 1% ціни позову задоволених вимог. За розгляд апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір в сумі 8645,46 грн., виходячи з розрахунку 5763,64 грн. х150%.

Як видно з квитанції про сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» сплачено судовий збір в сумі 10926,80 грн., тобто сума 2281,34 грн. в частині якої ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог підлягає компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» задовольнити частково.

Скасувати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року в частині стягнення з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 200000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_1 в їх задоволенні.

Змінити рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року в частині розподілу судових витрат, зменшити суму стягнутого з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь держави суми судового збору з 7284,53 грн до 5763,64 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, понесені акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» за подання апеляційної скарги у розмірі 2281,34 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий:

Судді: