У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1613/19

провадження № 2-з/0285/15/19

20 травня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Літвин О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову по цивільній справі №285/1613/19

за її позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

державного реєстратора відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Калініченко Тетяни Василівни

про визнання протиправним та

скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права

на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до банку та державного реєстратора про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2019, прийняте останнім за банком на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 (далі Квартира), та скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на Квартиру за банком.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.04.2008 між нею та банком було укладено кредитний договір про отримання кредитних коштів в розмірі 55 000 доларів США, виконання умов якого ОСОБА_1 було забезпечено іпотекою Квартири. 07.03.2019 відповідачами без її згоди і згоди органу опіки та піклування, а також в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» було проведено перереєстрацію права власності на іпотечне майно Квартиру за банком.

З метою забезпечення позову, заяву про який повторно подала до суду 20.05.2019, позивачка просила встановити заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних із Квартирою, зокрема заборонити: реєстрацію, перереєстрацію права власності, внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначала, що з мережі Інтернет їй стало відомо, що банк виставив Квартиру на продаж, що зробить неможливим виконання рішення суду у зазначеній справі, а тому існує обґрунтована підстава для вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії стосовно спірного майна. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Позивач не обґрунтувала, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно з огляду на те, що спірна Квартира була передана банку в іпотеку за згодою позивача на забезпечення виконання нею зобов`язань за кредитним договором, а відтак позивач усвідомлювала ризики невиконання нею зобов`язань за кредитним договором, зокрема можливість примусової реалізації спірної Квартири на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості.

За змістом ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі і на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, підстав для забезпечення позову немає, а тому в задоволенні відповідної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153, 260, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 15 днів з моменту її проголошення чи підписання.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя О.О.Літвин