Справа № 352/482/19
Провадження № 2/352/542/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 23.07.2013 р. померла його баба ОСОБА_6 У звязку з оформленням спадщини йому стало відомо, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. за бабою як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння № 2 по вул. 1-го Травня (на даний час вул. Швабівка) в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області. 28.02.1990 р. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння, вартість якого на даний час становить 769779 грн. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. у колгоспному дворі проживали: баба ОСОБА_6, батько ОСОБА_3, мама ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_5) ОСОБА_7 вони стали співвласниками будинковолодіння у рівних долях по 1/5 частці. У 2006 р. його батьки та сестра вибули з будинковолодіння у господарство сестри, де батьки проживають по даний час; належні їм частки з майна колгоспного двору не витребували, тому втратили право на таку вимогу. У звязку з цим частки баби ОСОБА_6 та позивача у майні колгоспного двору збільшились і склали по 1/2 частині кожного. 03.06.2011 р. баба склала заповіт, посвідчений секретарем Вільшаницької сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті 23.07.2013 р. баби відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом. Спадкоємці за законом першої черги його батько ОСОБА_3 і тітка ОСОБА_5, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують. За таких обставин позивачу належить право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/2 частки на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та 1/2 у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. У звязку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором і співвласниками є всі члени двору, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння.

Позивач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі у підготовче засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння № 2 по вул. Швабівка (колишня вул. 1-го Травня) в с. Вільшаниця Тисменицького Івано-Франківської області, вартість якого на даний час становить 769779 грн.

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_6 голова двору, її син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_2 та внуки ОСОБА_1, ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_5) ОСОБА_8 пятеро членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/5 частині.

Відповідно до п.6 розділу 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зі вступом в дію 15.04.1991 р. Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовані, а ті члени двору, які не втратили частку в майні колгоспного двору на момент припинення його існування стали співвласниками у рівних частках, при цьому на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору встановлено трирічний строк позовної давності.

У 2006 р. батьки позивача ОСОБА_3, ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_4 вибули з будинковолодіння у сусіднє господарство сестри, де проживають по даний час; належні їм частки з майна колгоспного двору не витребували, тому втратили право на таку вимогу.

У звязку з даними обставинами частки баби ОСОБА_6 та позивача у майні колгоспного двору збільшились і склали по 1/2 частині кожного.

Після смерті 23.07.2013 р. ОСОБА_6 позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 03.06.2011 р. секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, успадкував належну бабі 1/2 частину будинковолодіння відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Крім того, 22.01.2014 р. він подав заяву про прийняття спадщини до нотконтори.

Спадкоємці за законом першої черги діти померлої ОСОБА_3 і ОСОБА_5, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що належність спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/2 частини на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та 1/2 у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_6

Відповідно вимог до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 3848,89 грн. Решту судових витрат слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на будинковолодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 2 по вул. Швабівка в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 769779 грн. з підстав належності 1/2 частини на праві спільної сумісної власності та 1/2 у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 03.06.2011 р. секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_6.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3848 (три тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 89 коп.

Решту судових витрат залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с. Вільшаниця, вул. Швабівка, 2, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_2, с. Вільшаниця, вул. Швабівка, 1, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

ОСОБА_3, с. Вільшаниця, вул. Швабівка, 1, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3;

ОСОБА_4, с. Вільшаниця, вул. Швабівка, 1, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4;

ОСОБА_5, с. Вільшаниця, вул. Горбова, 44, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5.

Повне судове рішення складено 19.04.2019 р.

Суддя М.М.Хоминець