15.05.2019 Справа № 644/ 9528 /18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини від його доходу до 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше ніж 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 04.07.1998 року він з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року шлюб між ними розірвано.

09.10.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова по справі № 644/4627/18 видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати положення ст. 182 ЦПК України. На сьогоднішній день стан його здоров`я значно погіршився, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному в судовому наказі. 01.10.2018 року він переніс тяжкий інсульт, в результаті чого лікувався стаціонарно з 01.10.2018 року по 09.10.2018 року в 6-й міській клінічній лікарні м. Запоріжжя. З 23.10.2018 року по 15.11.2018 року він перебував на реабілітації в філії ПАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій Великий Луг» за наслідками перенесеного гострого інсульту. У зв`язку з перенесеним інсультом він вимушений постійно купувати ліки та проходити профілактичні лікування на що потрібні значні кошти.

Позивач також зазначає, що до винесення судового наказу він в добровільному порядку надавав кошти на утримання доньки. Також після винесення судового наказу з нього стягуються кошти в порядку примусового виконання рішення суду відповідно до розміру його доходу.

На теперішній час його стан здоров`я значно погіршився, що не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Позивач також зазначає, що в нього на утриманні перебуває його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на пенсії та потребує матеріальної допомоги. Інших родичів, які б могли надавати їй матеріальну допомогу в неї немає.

Оцінюючи свій матеріальний стан, та стан здоров`я який значно погіршився, а також необхідність утримувати свою матір, позивач зазначає, що має реальну можливість сплачувати на утримання свої доньки в розмірі 1/6 частини від його доходу, а тому вважає що є підстави для зменшення розміру аліментів.

У визначений судом строк, відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому відповідач проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в позові в повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю.

В обґрунтування своїх заперечень, які зазначені у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували її доходи, погіршення матеріального стану позивача та реальні витрати на утримання дитини, а також надання матеріальної допомоги на утримання своєї матері. Крім того, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували витрати на придбання ліків у зв`язку з погіршенням свого стану здоров`я.

Разом з тим, відповідач зазначає, що вона є інвалідом з дитинства 3-ї групи з 16.08.2000 року безстроково. Вона отримує пенсію по інвалідності з 01.08.2018 року у розмірі 1452,00 грн., з 01.01.2019 року у розмірі 1497,00 грн. Вона має офіційне працевлаштування та отримує заробітну плату з 01.12.2018 року у розмірі 3549,65 грн., а з 01.01.2019 року по теперішній час у розмірі 4230,48 грн. Таким чином, її приблизний місячний дохід складає 5727,48 грн.

Разом з тим, відповідач зазначає, що позивач з 06.09.1993 року працює в Державному підприємстві Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» ім. академіка О.Г. Івченка на посаді інженера - конструктора і його заробіток з червня 2018 року по лютий 2019 року включно склав - 293209,44 грн., що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи.

Таким чином, відповідач зазначає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що позивач за своїм матеріальним станом та станом здоров`я не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі визначеному судом, а тому підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

У визначений судом строк, позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач посилається на необґрунтованість викладених відповідачем у відзиві обставин. Зокрема позивач просить визнати вказані відповідачем відомості щодо інвалідності та доходу відповідача неналежними доказами.

Від позивача до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В своїй заяві позивач просить розглядати справу без його часті.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. В своїй заяві відповідач просила відмовити в задоволенні позову повністю з підстав зазначених у відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.07.1998 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини записана відповідач - ОСОБА_2 Малолітня донька фактично проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні.

09.10.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова по справі № 644/4627/18 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав чинності 06.11.2018 року та 28.11.2018 року виданий стягувачу для примусового виконання.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказане вбачається, що для зменшення аліментів необхідні певні умови.

За змістом вказаної норми розмір аліментів, у разі пред`явлення позову про їх зменшення, повинен визначатися виходячи з наведених у статті підстав, зокрема, матеріального становища та сімейного стану платника з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, на утримання якої вони стягуються. При цьому, зміни, що відбулися у матеріальному та сімейному стані платника мають бути такими, що ставлять його самого у скрутне становище.

Аналізуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку зазначені вище умови відсутні. Зокрема, змін матеріального становища позивача як до стягнення аліментів у розмірі ј частини доходу так і після винесення судового наказу про стягнення з позивача аліментів не відбулося.

Зокрема, з довідки про доходи позивача вбачається, що він з 06.09.1993 року працює в Державному підприємстві Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» ім. академіка О.Г. Івченка на посаді інженера - конструктора і його заробіток з червня 2018 року по лютий 2019 року включно склав - 293209,44 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб, який за вказаний період склав 52777,69 грн.

Разом з тим, з довідки про доходи відповідача вбачається, що вона працює в КП «Харківводоканал» на посаді пробовідбірника та її загальна сума доходу за період з грудня 2018 року по січень 2019 року за виключенням аліментів склала - 7780,13 грн. Розмір пенсії, яку отримує відповідач до грудня 2018 року склав - 1452,00 грн. щомісячно, з грудня 2018 року вказаний розмір пенсії склав - 1497,00 грн. Загальний розмір пенсії отриманий за період з серпня 2018 року по січень 2019 року склав - 8802,00 грн.

З урахуванням викладеного вбачається, що розмір сукупного щомісячного доходу відповідача з урахуванням отримання пенсії по інвалідності, значно менший за розмір доходу який отримує позивач по справі.

Таким чином, підстави для зменшення аліментів, визначені ст. 192 СК України відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (зі змінами внесеними відповідно до Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивачем також не надано доказів наявності змін, які відбулися після винесення судового наказу 09.10.2018 року його матеріального чи сімейного стану чи інших змін, що може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи те, що позивач є особою працездатного віку, має офіційне працевлаштування та стабільний дохід, не являється інвалідом, суд, приходить до висновку, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в раніше визначеному судом розмірі.

З системного аналізу норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначені розміру аліментів, їх зміні та інше (ст. ст. 182, 192 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає - 2027,00 грн. на місяць, станом на 01.01.2019 року. З 01.07.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складатиме - 2118,00 грн. на місяць. З 01.12.2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складатиме - 2218,00 грн. на місяць.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача (платника аліментів) про зменшення розміру аліментів, які визначені рішенням суду в частині від його доходу задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2019 року.

Суддя: А. К. Сітало