БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2405/19
провадження № 6/361/111/19
УХВАЛА
09 квітня 2019 р. м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді Петришин Н.М.
за участю секретаря Чуксіна В.В.,
приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,-
Так, з метою проведення опису майна боржника, на яке згідно виконавчого документа звернено стягнення, приватним виконавцем неодноразово здійснено виїзди за адресою: Київська обл., Броварський район, с/рада Зазимська, "Зазим'є-7", садове товариство, вул. Садова, 6 буд. 30, а саме 19.03.2019 р., 20.03.2019 р., 21.03.2019 р. про що складено відповідні акти. Проте, потрапити на територію для проведення опису нерухомого майна боржника не вдалося, тому приватний виконавець змушений звернутися із даним поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2
У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та оригінал виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Згідно із ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.
19 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 розглянуто заяву про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису № 1003 від 13.03.2019 р. та відкрито виконавче провадження за № 58664951.
20 березня 2019 року приватним виконавцем направлено постанову про відкриття провадження боржнику за адресою: АДРЕСА_1.
Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 21 березня 2019 р. таке відправлення не вручено, та причиною невручення зазначено «інші причини».
19 березня 2019 року, 20 березня 2019 року та 21 березня 2019 року для вчинення виконавчих дій по виконанню ВП № 5866495, а саме, опису майна боржника, приватним виконавцем ОСОБА_1 здійснено виїзди за адресою місцезнаходження такого майна Київська обл., с/рада, СТ «Зазимське», вул. Садова, 6, буд. 30. Однак, звернути стягнення на нерухоме майно за вказаною адресою не виявилося можливим, так як потрапити на територію будинку № 30 по вул. Садова, не вдалося, двері ніхто не відчинив. За наслідками вказаних виїздів приватним виконавцем складено відповідні акти.
Дослідивши вищевикладене та аналізуючи норми, які регулюють дані правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.
Як зазначено у статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах першій та другій статті 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.
За змістом п. 4 та п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
З аналізу змісту ст. 439 ЦПК України та п.13 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що подання про примусове проникнення до житла боржника можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця до житла.
Доказів, які б підтверджували зазначені обставини, приватним виконавцем до суду надано не було. Обставини, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання виконавчого напису суду не доведені.
Із матеріалів подання та дослідженого у судовому засіданні оригіналу виконавчого провадження вбачається, що боржник не обізнаний про наявність виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження останнім отримана не була, причини умисного ухилення від отримання такої постанови у матеріалах виконавчого провадження відсутні.
Крім того, судом встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», не направлена за адресою місця проживання боржника (АДРЕСА_2), яка зазначена у виконавчому провадженні.
З огляду на викладі обставини, та враховуючи те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні дані щодо належного повідомлення боржника про існування виконавчого провадження, вчинення щодо нього виконавчих дій, часу та дати їх проведення, а також врахувавши те, що приватним виконавцем не подано достовірні докази того, що боржника ухилялася від виконання вимог приватного виконавця щодо допуску до будинку та земельної ділянки для перевірки майнового стану або чинив цьому перешкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволення подання про примусове проникнення до житла ОСОБА_2
На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про примусове проникнення», ст.ст. 260, 261, 352, 439 ЦПК України, суд,-
У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.М.Петришин