Справа №173/1873/19
Провадження №2/173/1037/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача - адвоката Галюка Р.М.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні з викликом сторін на 13 вересня 2019 року.

13.09.2019 року від відповідача надійшла заява про визнання позову.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю в два місяці.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 , мешкала одна.

Після смерті ОСОБА_3 , до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 та отримала у спадщину житловий будинок і частину грошових внесків у різних банках.

За життя ОСОБА_3 , прохала надати їй на деякий час копію паспорта та коду позивача, але не повідомляла для чого саме. Вона лише сказала, що можливо залишить їй у спадок частину своїх заощаджень. Це було приблизно влітку 2017 року. Однак за життя відповідач не надавала їй ні копії заповіту, ні повідомила про те, що вона залишила їй якісь вклади в банках.

Безпосередньо перед самою смертю ОСОБА_3 , чомусь перестала з нею спілкуватись та образилась на неї.

В червні 2019 року їй зателефонували із державної нотаріальної контори і повідомили, що за життя ОСОБА_3 , залишила заповідальні розпорядження на її ім`я від 10 жовтня 2016 року на рахунки у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і якщо вона бажає прийняти спадщину у вигляді грошових внесків на рахунку, вона має звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою та як вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , за заповідальним розпорядженням.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина яка складається із грошових внесків на рахунках у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та вона має намір отримати спадщину. З метою отримання спадщини вона звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та за її заявою було заведено спадкову справу.

Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 05.06.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснивши, що в позовній заяві правильно викладені всі обставини справи і наведенні доводи на їх обґрунтування та надані всі докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть і копією свідоцтва про народження позивача.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із грошових внесків в банківських установах.

В позовній заяві позивач посилається на те, що в червні 2019 року за повідомленням працівників державної нотаріальної контори їй стало відомо про те, що за життя ОСОБА_3 , залишила заповідальні розпорядження на її ім`я від 10 жовтня 2016 року на рахунки у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

За наведеними обставинами судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , за заповідальним розпорядженням.

Позивач має намір отримати спадщину після смерті ОСОБА_3 , та з метою отримання спадщини звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де за її заявою було заведено спадкову справу.

Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 05.06.2019 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що не знала про наявність заповідального розпорядження спадкодавця відносно спадкового майна складеного на ім`я позивача і дізналась про цю обставину лише після повідомлення нотаріусом у червні місяці 2019 року. Тобто коли в же скінчився строк для подані заяви про прийняття спадщини.

Інший спадкоємець за заповітом, відповідач ОСОБА_2 , не заперечує проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. На даний час на ім`я ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину на майно, яке спадкодавець заповіла їй.

Враховуючи, що позивач не була членом сім`ї померлої ОСОБА_3 , разом з нею не проживала і не знала про наявність заповідального розпорядження на її ім`я . Про даний факт позивачу стало відомо лише з повідомлення державного нотаріуса, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними і позивачеві необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який на думку суду буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповідальним розпорядженням після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн., 40 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 23.09.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 23.09.2019 року

Оприлюднене: 23.09.2019 року

Дата набрання законної сили: 24.10.2019 року