Справа № 159/693/18 Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т. Д.
Провадження № 22-ц/802/389/19 Категорія: 29 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар с/з - Савчук О.В.,

за участю: представника позивача Ткачука О.В.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "АТП 10706" до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий союз", Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо ? транспортної пригоди за апеляційною скаргою позивача Товариства з додатковою відповідальністю "АТП 10706" на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю «АТП 10706» ( далі - ТзДВ "АТП 10706") звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПрАТ «Європейський Страховий Союз», про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо ? транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 12.04.2017 року ОСОБА_5, керуючи належним їй автомобілем "Дачія Логан", державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Р-15 сполученням Ковель-Володимир-Волинський-Жовква, в с. Городелець по вул. Ковельській, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки, повертаючи праворуч, виїхала на зустрічну частину, де допустила зіткнення з пасажирським автобусом марки "Еталон", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ТзДВ «АТП 10706». Постановою Ковельського міськрайонного суду від 22.08.2017, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 18.12.2017, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок цієї ДТП з вини відповідача автобус зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку згідно висновку експерта складає 47447,71 грн. Основним видом діяльності АТП «10706» є внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів автобусами. Сума упущеної вигоди (збитків) за 8 місяців становить 458338, 32 грн.

13.04.2017 позивач повідомив страхову компанію «Європейський страховий союз», з якою у відповідача був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання страхового випадку, який мав місце 12.04.2017. 18.09.2017 року позивачем надіслано на адресу ПрАТ «Європейський Страховий Союз» заяву про виплату страхового відшкодування з додатками згідно супровідного листа. На підставі розпорядження № 4061 від 12.10.2017 «Про виключення ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи», приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» не здійснює жодних страхових виплат. 27.10.2017 ТДВ «АТП 10706» звернулося з листом до директора Моторного (транспортного) страхового бюро України про надання інформації щодо страхових виплат ПрАТ «Європейський Страховий Союз», але станом на день звернення до суду з позовом відповіді так і не отримали. Відповідач є завдавачем шкоди, а потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному, і він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність.

Просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ТзДВ "АТП 10706" матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП в сумі 510786, 03 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 7661, 79 грн.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 05.06.2018 до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року в позові ТзДВ «АТП 10706» до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Позивач ТзДВ "АТП 10706" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним та необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ "Європейський страховий союз", тому ТзДВ "АТП 10706" звернулося до даної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодуваня, однак відповіді не було отримано. Свідоцтво про реєстрацію страхової компанії було анульовано, тому ТзДВ "АТП 10706" звернулося до МТСБУ, яке у відповіді на запит роз'яснило, що ПрАТ "Європейський страховий союз" не визнане банкрутом і не ліквідоване, тому правових підстав для відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ немає. ТзДВ "АТП 10706" звернулося з позовом до винуватця ДТП ОСОБА_5 і висновок про те, що позовні вимоги до ОСОБА_5 є передчасними, помилковий. Щодо відмови в позові в частині вимог про відшкодування упущеної вигоди, то суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим доказам. Згідно умов перевезення по маршрутам, ТДВ "АТП 10706" зобов'язане виконувати затверджений розклад руху автобусів з регулярністю не нижче 96 - 97%. Тому для того, щоб не втратити право здійснювати перевезення на відповідних маршрутах, змушене залучати додаткові транспортні засоби, шляхом укладення договорів оренди та, на підставі договорів про надання послуг по керуванню транспортним засобом передавати маршрути на обслуговування водіями - перевізниками. На підтвердження понесених реальних збитків "АТП 10706" подавало суду першої інстанції річні податкові декларації з податку на прибуток підприємства за період 2016 -2017 рр. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу позивача. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області залишити без змін.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 12.04.2017 року о 17 год. 00 хв., керуючи власним автомобілем марки «Дачія Логан», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Р-15 сполученням Ковель-Володимир-Волинський-Жовква, в с. Городелець по вул. Ковельській, не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожньої обстановки, в ході об"їзду транспортного засобу, що рухався попереду та завершував маневр повороту праворуч, виїхала на зустрічну частину де допустила зіткнення з пасажирським автобусом марки "Еталон", державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Автобус пасажирський належить на праві власності товариству з додатковою відповідальністю "АТП - 10706". Згідно висновку № 65 від 28.08.2017 року експертного автотоварознавчого дослідження автобуса БАЗ - А079.23 НОМЕР_2, матеріальний збиток завданий власнику автобуса в результаті його пошкодження при ДТП складає 47447, 71 грн.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.08.2017 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в адміністративній справі закрито на підставі ст. 38 247 ч.1 п. 7 КУпАП в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Дачія Логан», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 від 30.01.2017 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить100000 грн. Розмір франшизи - 1000 грн.

18.09.2017 позивачем було подано заяву до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про виплату страхового відшкодування. Страхових виплат на підставі поданої заяви позивач не отримав.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3620 від 29.08.2017 року анульовано ліцензії ПАТ "Європейський Страховий Союз" на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної дфяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування. Це розпорядження набрало чинності з 29.09.2017 року.

Страхова компанія «Європейський страховий Союз» виключена з реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію даної фінансової установи відповідно до Розпорядження № 4061від 12.10.2017 року "Про виключення Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз".

27.10.2017 року ТзДВ "АТП 10706" звернулося до МТСБУ з проханням надати інформацію та роз'яснити подальші дії щодо виплати страхового відшкодування.

В поясненнях, які надійшли на адресу Ковельського міськрайонного суду Волинської області 17.07.2018 року представник МТСБУ повідомив, що ПрАТ "Європейський страховий союз" не визнаний банкрутом і не ліквідований, що не дає правових підстав позивачу ставити питання про відшкодування заподіяної йому шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ. Разом з тим, до ухвалення рішення про банкрутство чи ліквідацію цієї страхової компанії рішенням Президії МТСБУ від 22.03.2018 року затверджено граничну суму виплати потерпілим за договорами ОСЦПВ, укладеними з СК "Європейський страховий союз". Прийом документів від потерпілих за зобов'язаннями СК "Європейський страховий союз" здійснювався з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року. Потерпілі, що не звернулись у встановлені строки до МТСБУ, або ті, чиї звернення буде задоволено частково - зможуть в подальшому звернутись до МТСБУ та отримати повну суму відшкодування після завершення процедури банкрутства та/або ліквідації СК "Європейський страховий союз".

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері сттахування відповідальності власників транспортних засобів.

Статтею 3 Закону передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Покладання обов'язку із відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Пунктом 20.3 статті 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, відшкодувати шкоду, спричинену особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, повинен страховик, а у випадках передбачених статтею 41 Закону - МТСБУ. Стягнення із відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страхувальника суперечить меті здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ "Європейський страховий Союз" не знаходиться в стані припинення.

Таким чином, позивачу належить право вимагати страхову виплату від ПрАТ «Європейський страховий союз», яка не знаходилась в стані припинення на час звернення позивача до суду та належало право з 01.12.2017 року по 28.02.2018 року подати до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву на виплату відшкодування, як потерпілому у ДТП за зобов'язаннями СК "Європейський Страховий Союз" по договорах ОСЦПВ (обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності). Крім того, після завершення процедури ліквідації та винесення відомостей про припинення страхової компанії позивачу належить право вимагати страхову виплату від МТСБУ. Відмови у виплаті страхового відшкодування від ПрАТ "Європейський страховий Союз" ТзДВ "АТП 10706№ не отримувало. До суду з позовом до ПрАТ "Європейський страховий союз" про виплату страхового відшкодування ТзДВ "АТП 10706" не зверталось. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги позивача до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди є передчасними і колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Поняття "франшиза" міститься у статті 9 Закону України "Про страхування" і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

Разом з тим, відповідно до п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно із п. 36.6. статті 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, ОСОБА_5, незалежно від того чи виплатила страхова компанія страхове відшкодування позивачу, має відшкодувати ТзДВ "АТП 10706" суму франшизи в розмірі 1000 грн., яка передбачена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 від 30.01.2017 року.

А тому позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача в користь позивача 1000 грн. на відшкодування збитків завданих внаслідок ДТП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача в користь позивача упущеної вигоди в розмірі 458 338, 32 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ТзДВ не доведено, що він міг та повинен був отримати визначені доходи, і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток, розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами.

Такі висновки суду є правильними, відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно пункту 2 частини другої тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Позивачем додано до матеріалів позову розрахунок втраченого доходу, виконаний на підставі звіту виконання плану по авто БАЗ А079.23 (НОМЕР_2) за 2016 рік та звіт виконання плану по авто БАЗ А079.23 (НОМЕР_2) за 2015 рік. Із поданих звітів неможливо встановити, який реальний прибуток було втрачено позивачем за період, коли автобус перебував на ремонті, немає відомостей про те, які заходи вживалися стороною позивача аби уникнути збитків або максимально їх зменшити.

Згідно із даними довідки Ковельської кущової автобусної станції від 11.01.2018 рейси Ковель -Львів, час відправлення 7.50 і зворотній рейс Львів-Ковель, час відправлення з АС Львів о 15.00 виконувалися перевізником ТДВ «АТП-10706» регулярно, і лише одного разу - 08.01.2018 року - не виконані. Тобто перевізник не зазнав втрат щодо вигоди від рейсів, які здійснював пошкоджений внаслідок ДТП автобус.

Розрахунки упущеної вигоди, що базуються на визначенні можливого середньорічного прибутку, не можуть бути належним доказом, оскільки такі розрахунки є теоретичними, побудованими на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Одного факту, що цей прибуток було заплановано, недостатньо для його стягнення, так як невідомо, чи дійсно був би виконаний план підприємством якщо йому не була б заподіяна шкода.

У позовній заяві позивач обгрунтовує заподіяні йому збитки тим, що внаслідок протиправних дій відповідача не отримано доходів за 8 місяців 2017 року (упущена вигода) 458338, 32 грн.

Покликання в апеляційній скарзі на залучення додаткових транспортних засобів і укладання договорів оренди та, на підставі договорів про надання послуг по керуванню транспортним засобом передання на обслуговування водіями - перевізниками, не підтверджені належними доказами. Надані договори про надання послуг по керуванню транспортним засобом від 2015 року, договори оренди транспортного засобу від 2012 та 2015 року не доводять, що укладення цих договорів було зумовлено саме ДТП, яка відбулася у 2017 році і неможливістю пошкодженого автобуса виконувати перевезення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з додатковою відповідальністю "АТП 10706" задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "АТП 10706" матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В решті пзову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: