Справа № 567/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначає, що з 25.12.2008 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

Зазначила, що відповідач за віком, станом здоров`я є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати та періодично працює в Київській області водієм, від чого отримує регулярний дохід.

Одночасно зазначила, що відповідач ОСОБА_3 з початку 2017 року проживає окремо від сім"ї та ухиляється від участі в утриманні дітей, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їх матеріальному утриманні.

Вказує, що не має можливості надати дітям належне утримання, достатнє для їх віку, оскільки на даний час не працює.

ОСОБА_2 . мотивує свою заяву тим, що відповідач, будучи працездатним, свідомо ухиляється від належного утримання дітей, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Пояснила, що з 25.12.2008 сторони перебувають в шлюбі і від спільного подружнього життя в них народились діти син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей не надає, у зв`язку з чим поставив дітей та позивача в скрутне матеріальне становище. Зазначила, що востаннє відповідач надавав грошові кошти на утримання дітей у вересні 2018 року в сумі 1000 грн.

Вказує, що на даний час позивач не працює та самостійно не має можливості надати для дітей належне утримання, достатнє для їх віку, а відповідач добровільно не бажає брати участі в утриманні їх спільних дітей. Зазначає, що постійних джерел доходу позивач не має, власного нерухомого майна, грошових заощаджень теж не має.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від належного утримання дітей, просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився. В поданій на адресу суду заяві позов визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить здійснювати розгляд справи в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 25.12.2008 року (актовий запис №175).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.11.2010 року, встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.10.2012 року, встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Водночас, з пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їх діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні матері, а відповідач належної участі в утриманні дітей не бере.

Відповіднодо ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", внесено зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що будучи батьком дітей, ОСОБА_3 своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утримання своїх малолітніх дітей не надав. Таким чином, загальний розмір утримання дітей від відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей.

Оскільки відповідач, будучи батьком дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд також враховує, що позивач на обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач отримує стабільний дохід, працюючи водієм, однак будь-яких доказів на підтвердженя цього не зазначає.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років має становити не менше ніж 1013,5 грн.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 2900 грн. щомісячно.

В той же час, при вирішенні позову суд виходить з того, що відповідач не заперечив наявності у нього можливості утримувати дітей та погодився на стягнення аліментів.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін, а також відсутність у сторін інших утриманців.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд бере до уваги, що платник аліментів може надавати матеріальну допомогу та вважає, що їх необхідно стягувати в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, в розмірі 2900 грн., так як сплата аліментів в розмірі 4000 грн. буде надто обтяжливою для відповідача.

При цьому, суд виходить і з того, що в судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 05.02.2019 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (жит. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , (жит. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2900 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 05 лютого 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (жит. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.05.2019.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.