Провадження № 2/734/6/19 Справа № 734/904/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними та визнання права власності на частину нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними та визнання права власності на частину нерухомого майна звернувся ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_7, мотивуючи позов зокрема тим, що по вул.. Шевченка, 20 с. Євминка Козелецького району Чернігівської області знаходиться будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, яке до 2006 року належало його батькам. Він в цьому будинку народився та виріс і був прописаний до 1984 року. З 1984 року він прописаний та проживає в м. Чернігів. Під час проживання в м. Чернігів він не переставав доглядати за батьками та будинком. У звязку з важкими його сімейними обставинами, взимку 1996 року за мамою доглядав його брат ОСОБА_2. За три тижні до смерті (17.06.1996 року) якимось чином брат ОСОБА_2 отримав заповіт на вище зазначене майно. В цей час мама перебувала в дуже хворобливому стані, заповіт було оформлено Євминською сільською радою 27.05.1996 року за підписом голови сільської ради. Він вважає, що при складанні заповіту є порушення ч.і ст.. 225 ЦК України. Про заповіт він дізнався тільки в 2017 році після смерті брата.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, стороною позивача не надано доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, все голослівне. Експертиза підтвердила, що заповіт дійсний.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтями 1233 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту від 27 травня 1996 року ОСОБА_8 все своє майно заповіла сину ОСОБА_2.

Згідно висновку експерта від 27.12.2018 року № 1223:

1.Вирішити запитання, чи виконано досліджуваний підпис у графі: «Підпис» у Заповіті від імені ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 23 від 27.05.1996, ОСОБА_9 (ОСОБА_10) Йосипівною, чи іншою особою, - не представляється можливим. У звязку з тим, що при порівнянні досліджуваного підпису з вільними зразками підписів ОСОБА_9, розміщених у: заяві від імені ОСОБА_10 № 86 від 14.07.1978 про призначення пенсії про призначення пенсії у наданій в якості порівняльного матеріалу пенсійній справі № 87425 (а.с. 3), заяві від імені ОСОБА_8 від 25.05.1994 про перерахунок пенсії та надання надбавки як учаснику війни в у наданій в якості порівняльного матеріалу пенсійній справі № 87425 (а.с. 21), заяві від імені ОСОБА_8 від 02.06.1994 про те, що вона дійсно робила у колгоспі у наданій в якості порівняльного матеріалу пенсійній справі № 87425 (а.с. 23), встановлено неспівставність по своїй транскрипції (у звязку з відсутністю схожості елементів), в результаті чого неможливо прослідкувати сукупність збігів чи розбіжностей загальних та окремих ознак, необхідних для якого-небудь конкретного висновку. До того ж відсутні у розпорядження експерта інші зразки підписів перевіряємої особи, які не зважаючи на запит, не було надано, а наявні вільні зразки підписів ОСОБА_9 недостатні для надання висновку та виконані з досліджуваним підписом у різних умовах і у різні проміжки часу (досліджуваний підпис датований 1996 роком, а вільні зразки підписів - 1978,1994).

2. Запитання: «Чи виконано підпис в оригіналі заповіту з наслідуванням підпису ОСОБА_9?» не вирішувалось, у звязку з тим, що запитання про автентичність (справжність) досліджуваного підпису, розміщеного у графі: «Підпис» у Заповіті від імені ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 23 від 27.05.1996 вирішити не представляється можливим.

Також в судовому засіданні було досліджено цивільну справу № 2-1334/2005р. за позовом ОСОБА_2 до Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Рішенням суду по вказаній справі від 12 січня 2006 року, позов задоволено та за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок з надвірним будівлями, що знаходяться в с. Євминка, вул. Шевченко,20 Козелецького району Чернігівської області.

На час розгляду справи в суді, рішення суду від 12 січня 2006 року по цивільній справі № 2-1334/2005р. за позовом ОСОБА_2 до Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, не скасовано та не змінено, і є чинним.

З огляду на викладене, аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, у звязку з недоведеністю заявлених позовних вимог, так-як стороною позивача не надано доказів в підтвердження заявлених в позові вимог.

Судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.. 1233,1235 ЦК України, ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про визнання заповіту ОСОБА_9 від 27.05.1996 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_2 недійсними та у визнанні за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину житлового будинку розташованого в Козелецькому районі с. Євминка, вул. Шевченка, 20 - відмовити в повному обсязі

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення в повному обсязі виготовлено 18 квітня 2019 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко